Jan Sjöbergs blogg
Jan Sjöbergs blogg
-medan årorna vilar
18 april 2009
Våraning
Det är lördag och vi har varit lediga.
Det betyder kaffe på säng och Melodikrysset!
Först därefter steg vi upp.
Vi åkte ut till stugan för att bese våren. Och visserligen kunde jag köra in till torpet. Vägen var i stort sett snöfri. Men vår stuga var helt omgiven av snö, säkert en halvmeter tjock.
Nåja, solen lyste rätt övertygande i alla fall.
Tystnaden, ljuset, skaren som bar Mozart men inte mig,
vilan i solen på farstukvisten,
den nya boken i serien Släkten,
kaffestunden,
ja allt sjöng att våren är på gång.
Härligt.
Upplagd av Jan kl. 23:34 Inga kommentarer: Länkar till det här inlägget
Etiketter: familj, våren
17 april 2009
Kärleksförklaring
Efter en vecka på resande fot med biskop Tony känner jag mig kär.
Min nya förälskelse: Berg, Åsarne, Rätan, Klövsjö, Oviken Myssjö och Hackås.
Alltså Svenska kyrkan i Södra Jämtland.
Nej inte organisationerna, inte strukturerna,
men människorna, gemenskaperna
och den andlöst vackra naturen.
Tack Jämtland för en fin vecka!
Vi ses i Bergs kyrka på söndag kl 11.
/Adjunkten
Upplagd av Jan kl. 18:22 Inga kommentarer: Länkar till det här inlägget
Etiketter: stiftet
15 april 2009
Biskopen electa och den heliga Margareta
Ikväll har vår nästa biskop Tuulikki Koivunen Bylund för första gång framträtt i lokalteve i programmet Eftersnack. Det blev bra. Hon gav ett avspänt, skärpt, glatt och seriöst intryck, allt på en gång. Till och med TullaMaja gillade henne, tror jag.
Två sånger sjöngs till hennes ära, får man nog lov att säga. Det hade aldrig en manlig biskop electus förärats. Troligen är det större än jag förstår att vi kommer att få en kvinna som biskop. Hon gjorde med sin relaxade stil ett gott intryck på mig i alla fall.
Tack för det, Tuulikki.
För övrigt har dagen för mig handlat om ett första kännbart besök vid en av stiftets allra äldsta kyrkor, nämligen den i Hackås. Den ligger oerhört vackert beläget helt nära Storsjöns strand med utsikt bort mot Oviksfjällen. Kyrkan som är från 1100-talet är omgiven av urgamla gravhögar och troligtvis byggd på en gammal offerplats.
Hackås kyrka öppnar sig med valv efter valv, om jag får travestera Tranströmmer.
I den innersta lila absiden finns målningar av legenden om Sancta Margaretas martyrium. Och utanför kyrkan finns en liten markerad minimeditationsvandring som leder till Margaretakällan.
Inne i kyrkan firade biskopen med följe en stilla och fin morgonmässa, Mässa vid Margaretas källa, medan solen började belysa fjällen. Efter mässan gick jag den lilla vandringen på knappt hundra meter fram till dungen med den anspråkslösa Margaretakällan.
Mig gjorde det inget att den var konstgjord. Den gjorde intryck ändå.
Ja, inte källan just, men legenden om kvinnan som vägrade ett tvångsäktenskap och därför blev martyr för sin tros skull. Hon sägs nu vara alla barnafödandes skyddshelgon. Därmed känns hon för mig som en symbol för alla de nu aktuella tvångsäktenskap som unga kvinnor i vårt land hotas med för att skydda en familjs heder. Källan och helgonlegenden bildar på sitt sätt en tyst protest mot våldet mot kvinnor i vårt land.
Här, där en av Sveriges viktigaste pilgrimsleder finns planer på att anlägga ett pilgrimscenter där man kan vandra och be till Gud för utsatta kvinnor.
Ett onekligen gripande koncept.
Lycka till, Hackås!
Upplagd av Jan kl. 23:55 3 kommentarer: Länkar till det här inlägget
Etiketter: biskopsval, pilgrim, stiftet
14 april 2009
Heja jämtar!
Förr i tiden skydde människor minsann ingen möda.
Tanken kommer över mig under dagens rundresa med biskopen i södra Jämtland.
Långt innan väg fanns drog man virke upp till fjälls och byggde Arådalens fjällstation på Oviksfjällens sydsida. Och detta för att möjliggöra turism i fjällen.
Ingen infrastruktur, varken väg, eller elektricitet, ingen komfort, bara en vedkamin, ingen radio, ingen parabol, ingen internetuppkoppling. Bara frisk luft och oändligt vacker natur.
Där uppe har människor med uthållig vilja också lyckats bygga ett fjällkapell på senare år, ja det är trettio år sedan nu. Där firade vi idag en pilgrimsmässa i solljus och tystnad. Sedan knattrade snöskotrarna ned oss till bilparkeringen och bekvämligheterna igen.
På nedvägen från fjällen norrut mot Storsjöbygden fick vi i bussen höra om fäbodlivet förr. Ovanför Persåsen finns över trettio fäbodar dit bönderna från andra sidan Storsjön fraktade sina kor på försommaren för fjällbete fram till hösten. Där fick "butäusa" , alltså fäbodjäntorna ansvara för sommarens ost- och smörproduktion av den mjölk som korna och getterna gav. Vilket oerhört tungt och ansvarsfullt arbete för den tidens tonåringar!
Och så kommer vi till Ovikens gamla kyrka, byggd för kanske mer än femhundra år sedan, smyckad med altarmålningar, altarskåp, statyer och väggmålningar. Undrar vilka arbetstider och vilken arbetsmiljö de hade som frös där medan bygget pågick? Det står på en tavla att kyrkan byggdes "under biskopens hvarsamma inseende". Jag undrar det jag.
Kanske dom tyckte det var riktigt roligt att bygga kyrkor, när jag tänker efter. För de nöjde sig inte med en kyrka utan har uppfört en formlig katedral ett par hundra meter därifrån också.
Och fortfarande arbetar församlingarna runt Storsjön målmedvetet, inte kanske med att bygga fler gudshus, men på att skapa mötesplatser, kontaktytor och pilgrimsvägar för det inre tempelbygget i varje människa.
Säga vad man vill om jämtarna, men inte skyr dom då arbete.
Heja!
Upplagd av Jan kl. 16:36 2 kommentarer: Länkar till det här inlägget
Etiketter: kultur
13 april 2009
Till Jämtland
Det har blivit dags för en biskopsresa igen.
Idag har hans visitation av församlingarna i södra Jämtland börjat.
Vi fick avsluta påsken med en fin ekumenisk gudstjänst i Bergs kyrka, där Svenska kyrkan i Södra Jämtland och Svenska missionskyrkans församling i Svenstavik sin vana trogen firade en Emmausmässa tillsammans, detta år med stiftets biskop närvarande.
De har ett långt hunnet samarbete vilket ger hopp inför framtiden.
I morgon bär det upp i Oviksfjällen..!
Upplagd av Jan kl. 21:42 Inga kommentarer: Länkar till det här inlägget
Etiketter: resor, stiftet
Emmaus
Annandagen är en härlig dag.
Inte på grund av att vädret är bra på påskresan.
Utan för att Jesus vandrar med.
Vi har svårt för att tro det,
att en uppstånden mästare och vän skulle gå vid vår sida.
Det skulle synas mer på oss om vi trodde det.
Gullberg skaldade:
Tro ej någonsin att en gud kan dö.
Han går förbi dig, fast din blick är slö.
Tänk om det är sant att det segrande livet går vid vår sida
från vaggan till graven
och söker samtal med oss!
Jag kanske inte är ensam på livsvägen...
Är det det dopet handlar om?
Någon söker fånga min blick.
Upplagd av Jan kl. 21:10 Inga kommentarer: Länkar till det här inlägget
Etiketter: tro
12 april 2009
Påsk!
Idag flög svanorna över Ångermanland.
Snön smälte.
Jesus uppstod.
Bofinken annonserade sin ankomst.
Familjehelgen nådde kulmen.
Upplagd av Jan kl. 23:58 Inga kommentarer: Länkar till det här inlägget
Etiketter: våren
11 april 2009
Är det sant att döda uppstår?
Är det sant att döda uppstår?
Osäkerheten är total på påskaftonen.
Vågar jag tro på Jesu löften?
Eller är det en lögn jag har trott på i hela mitt liv?
Ligger min Jesus ännu kvar i sin grav,
blev han helt enkelt uppäten av hundar och kråkor?
Vem ska jag ty mig till, om Jesus dog men inte uppstod?
Att han har dött vet jag, men tänk om han inte har uppstått..?!
Han trodde ju själv, att han skulle uppstå och upprätta sitt rike inom kort.
Nu har det gått två tusen år, och vi väntar än.
Humanisterna häcklar oss, Herre.
Och andra religioner med.
Hade du menat det så här?
Tänk om Judas var den ende klarsynte ibland lärjungarna..?
Jesus, var är du?!
Mörkret är så tungt.
Om du misslyckades, så ge oss ett tecken.
Fast - i så fall kan du ju inte göra det.
Då är du lika fången i döden som vi andra.
Och inga böner kan nå dig.
Men om du lyckades besegra döden,
Då kanske du kunde ge oss ett tecken?
Då kan du ge dig till känna
och visa dig för dina lärjungar.
Gör det, Herre!
Dom är på väg till graven.
Dom är på väg till kyrkan,
till krogen, till fjälls, till sängs.
Dina sökare, tvivlare och dina troende finns över hela världen.
Hos några har påskdagen redan börjat.
Vad säger de?
Har du verkligen uppstått?
Kyrkan tror det och besjunger det.
Bekänner det och ger sitt liv för den tron.
Jag hör deras sånger, och de är glada, så glada.
Vad ljus över griften! Han lever, o fröjd!
Vad har de dina sett som ger dem sådant mod?
Kan de ha sett - Dig?
"Din död förkunnar vi Herre, din uppståndelse bekänner vi,
till dess du kommer åter i härlighet."
Orden är från nattvardsbönen.
Är det där du visar dig, Jesus?!
Jag måste dit.
Upplagd av Jan kl. 21:34 2 kommentarer: Länkar till det här inlägget
Etiketter: påsken, tro
10 april 2009
Långfredag
Dagen började grådisig och droppande,
men när Jesus var korsfäst och allt lidande till slut tog en ände,
då kom solen.
På morgonen var vi till gudstjänsten i Ängekyrkan.
Där fick jag bidra med att sjunga Improperierna, en underbart vacker sång som egentligen skall framföras i fyrstämmig dubbelkör. I den förebrår Gud människan för Jesu död.
Under eftermiddagen gick vi en solig långfredagsvandring runt stadsviken med kristna från olika samfund. Ett stort kors i täten, psalmsång och läsningar och böner på olika lidandesstationer under vägen. Mycket tänkvärt och välplanerat av kyrkorna i stan.
Det är alltid skönt när klockan har passerat tre på Långfredag.
Då är allt över för min Herre
och jag kan begrava honom i mitt hjärta.
Ruh't wohl,
ruh't wohl,
Ihr heilige Gebeine.
Upplagd av Jan kl. 16:42 Inga kommentarer: Länkar till det här inlägget
Etiketter: församling, gudstjänst
09 april 2009
Hemma igen
Ja, så var då denna semestervecka till ända.
Nöjda och solade har vi landat hemma i grådiset.
Och här har vi redan påskgäster i huset.
Barnbarnet I är hos oss med mor och far och sin mormor från NY.
Från det ena roliga till det andra alltså.
Att det är Skärtorsdag har vi i dagens scenbyte tyvärr missat helt.
Får väl göra vår egen läsning nu vid läggdags.
I morgon blir det äntligen kyrka igen.
Påsken är en så stark högtid.
Den vill jag inte missa.
God natt, Sverige.
Upplagd av Jan kl. 23:20 Inga kommentarer: Länkar till det här inlägget
Etiketter: familj
08 april 2009
Biskopsvalet del 7
Nu är det klart.
Biskopsvalet i Härnösands stift.
Vi får Tuulikki Koivunen Bylund som ny biskop efter Tony Guldbrandzén.
Välkommen, Tuulikki!
Jag ska göra allt jag kan för att bistå dig.
Men du må förlåta oss vars första reaktion är sorg.
Det handlar inte om dig, utan om vår tillgivenhet för biskop Tony.
Vi vill egentligen inte att han ska gå i pension. Vill inte mista honom.
När vi nu vet vem som står i tur efter honom, står det också klart att han kommer att sluta.
Och det känns.
Det känns bra att vi har ett halvår till med biskop Tony,
och att vi samtidigt får förbereda oss på ta emot den nya biskopen,
biskop electa Tuulikki.
Upplagd av Jan kl. 18:45 Inga kommentarer: Länkar till det här inlägget
Etiketter: biskopsval, stiftet
Sista dagen vid poolen
Idag blåser det över Gran Canaria.
Det är uppbrott i luften.
Många ska hem idag, och vi åker kl 5 i morgon bitti.
Så det gäller att ta vara på dagen, som Cecilia sa i sin kommentar igår:
Inte sitta här vid datorn utan ut och grilla!
Jo jag ska strax samla mod och gå till poolen.
Nu har jag läst ut Gardell, så det blir mycket sudoku idag.
Hoppas vi slipper vattengympan.
Den är bra men känns också lite larvig.
Jag menar, tänk er fyrtio damer i varierande ålder och så två karlar, varav den ene är jag och den andre är en yngre pojkvän klart itvingad av sin tjej.
Jag glider ner från grillen vigt som ett sjölejon från klippan, helt frivilligt tror jag
och gör pensionärsgympa i vattnet som om jag inte hade min värdighet att tänka på!
Helt glömsk av det faktum att jag är biskopens adjunkt står jag där i vattnet och hoppar och viftar med armarna. Det är otroligt vad en människa kan förfalla under en charterresa.
Rätt snart är jag ensam karl i vattengympan. Den unge pojkvännen skakar på huvudet och börjar crawla runt i stället. Gympan är alldeles för töntig för honom. Men jag fortsätter och inser att utan denna gympa skulle jag inte få någon gympa idag. Detta är vad som bjuds. Och jag kan inte crawla så snyggt som han heller utan drar bara åt vänster hela tiden och med en vildhet som om jag hade ett stim hajar efter mig. Nej jag fortsätter hoppa och vifta och böja och sträcka.
Uppe på torra land står en ung tjej och skriker till varje gång vi ska göra en ny rörelse. Ingen hör vad hon säger men hon visar som tur är. Men varför tänker inte dessa gympaledare på att vi står nere på sjuttio famnars djup och försöker följa hennes rörelser, vilket går lika långsamt som när man drömmer att man springer. Vi har ett fasligt schå att hålla takten.
Takten ja. Det är dunkadunkamusik som gäller, uppfordrande och bra.
Till slut går det riktigt bra att få ihop det hela, och sen tror jag att jag är ung och vacker och viktllös och på ett härligt disco.
Ja käre..!
Nej hoppas vi slipper vattengympan idag.
Vi höres.
Upplagd av Jan kl. 11:08 1 kommentar: Länkar till det här inlägget
Etiketter: resor, semester
07 april 2009
Charter!
Jag måste bara få säga det.
Jag älskar charter.
Det passar mig precis att bli slussad från det ena till det andra och hamna dit jag ska utan att egentligen anstränga mig. Ut ur landet, in i ett annat. In i buss nr 17 som står däär borta.
Man forslas i rasande fart i natten till sitt hotell som heter Sunprime Playa Riviera Sea Marina Canary Beach Exclusive Hotel Resort eller nåt sånt, och där står en vänlig människa och tar emot fast klockan slagit tolv.
- Välkomna till Sunprime Riviera. Ni är få se nu, Sjöberg, eller hur? Ja på det här hotellet talar alla svenska utom nattvakten. Här är er nyckel. Frukosten serveras från kl 7.30.
Man får ett hotellrum med balkong och havsutsikt (enligt förhandsvalet).
Installerar sig och inser att wow, det här blir bra.
På morgonen uppstår charterdagens enda kritiska moment. Kampen om solstolarna.
Enligt hustrun är det Absolut Nödvändigt att vi bokar våra solstolar före frukost. Annars kan Våra stolar bli ockuperade av nån ohyfsad typ som bara tänker på sitt eget bästa!
Alltså går man ut med sitt badlakan och lägger det på poolens Allra Bästa stolar.
Och när den striden är vunnen, kan man i frid äta sin frukost.
Man följer helt enkelt pilen Sunprime Breakfast och hittar där världens frukostmeny. Äter för hela dan, fil ägg och bacon och tropiska frukter och jag vet inte vad.
Sen packas ryggan med vatten, böcker, sudoku och keps och solglasögon.
Och så vidtager den stora smörjelsen.
Med solfaktor 200 typ gnor man in sig så att solen inte ska ha en chans.
En intelligent fråga blir ju då, varför man alls ska ut i solen.
Men det gör man.
Kladdig som en fläskkotlett i marinad plaskar man ut till poolen och fläker ut sig på grillen.
Och sen är det bara sååå bra!
Upplagd av Jan kl. 15:35 5 kommentarer: Länkar till det här inlägget
Etiketter: resor, semester
06 april 2009
Gardells bok Om Jesus
Min semesterlektyr är är som jag tidigare sagt Jonas Gardells bok Om Jesus.
Den gör några starka intryck.
1. För att vara amatörteolog är Gardells oerhört påläst.
2. Hans fokus är att ta reda på vad vi egentligen kan veta om den historiske Jesus.
3. Han skriver väldigt bibelcentrerat, hänvisar hela tiden till bibelord.
4. Han problematiserar Jesus-gestalten utifrån sina rön, och mycket är fräscht och intressant.
5. Han har förstås sin egen agenda, det har alla forskare vad dom än säger.
6. Gardell driver vissa teser i sin bok, t.ex. att Jesus inte visste om att han var Guds son, att han menade att t.o.m. Judas kunde få förlåtelse, att änden var omedelbart förestående. Men han gör det med mycket bibelforskning på fötterna.
7. Gardells teologi i korthet: Gud älskar alla och lämnar ingen.
8. Han tror sig inte ha den fulla sanningen utan säger i stället: Tro inte på allt jag säger.
9. Heder åt en av våra mest omtyckna, omskrivna och omdiskuterade artister som gör Jesusforskningen tillgänglig för en bredare allmänhet, och som gör det med klart kristen bekännelse
Upplagd av Jan kl. 23:12 Inga kommentarer: Länkar till det här inlägget
Etiketter: teologi kultur
Biskopssvalet del 6
Sitter nere på Gran Canaria och besinnar att jag kommer att missa biskopsvalet i övermorgon. Då väljer Härnösands stifts präster och valda elektorer sin biskop för de kommande åren. Det blir antingen domprosten i Uppsala Tuulikki Koivunen Bylund eller kyrkoherden i Örebro Ingemar Söderström. Som det har verkat hittills, alltså i provvalet och första valomgången, så är det väl fördel domprosten, ungefär som det är fördel Färjestad just nu.
Spännande blir det. Och säkert bra vem vi än får.
Men tur att vi har lagkaptenen Tony på isen i ännu ett halvår medan vi skolar in oss på det nya ledarskapet.
Nu ska jag gå ut och sola.
Upplagd av Jan kl. 11:11 Inga kommentarer: Länkar till det här inlägget
Etiketter: biskopsval, stiftet
05 april 2009
Bloggare hitåt!
Hallå alla bloggare!
Får jag be om hjälp?
Hur gör jag en blogglista bredvid bloggen?
Hur länkar jag till ditt och datt i min blogg?
F'låt att jag frågar, men jag är sextio plus och känner ingen att fråga.
Har idag läst en sajt om hur man förbättrar sin blogg,
och då inser jag att jag är årtionden efter.
Jag behöver gå i bloggskola. Finns det nån sådan?
Upplagd av Jan kl. 21:33 3 kommentarer: Länkar till det här inlägget
Etiketter: bloggar
04 april 2009
Om Jesus
Läser Jonas Gardells bok Om Jesus.
Har hunnit till hälften.
Kan inte läsa långa stycken.
Så intressant är den.
Kräver eftertanke.
Idag har jag med honom brottats med Jesu gudsbild, eller Jesus gudsbild som han skriver.
Den gammaltestamentliga guden som i sin nyckfullhet utväljer den ene och förkastar den andre, favoriserar och förskjuter, älskar och ratar.
Gentemot den allomfattande, älskande och allt förlåtande föräldern, även om inte Gardell använder den termen.
Här har vi ett problem, men inte för att det är Jonas Gardell som påtalar det.
Gardell har dock ett sätt att avtäcka frågeställningarna som inte är vanligt.
Han har ingen kyrklig ställning att försvara, ingen akademisk heller.
Han kan skriva som han tänker.
Jag önskar fler av oss vore så modiga.
De flesta kyrkliga auktoriteter som publicerar sig verkar ha som mål att bli biskopar.
Därför undviker de de riktigt brännande konfrontationerna i teologin.
Utom Lars Collmar.
Collmar har aldrig satsat på att bli biskop. Han skriver också det han faktiskt tänker.
Han påminner i sin ärlighet om Jonas Gardell.
Låt mig nämna ett exempel i boken Om Gud som fascinerar mig. Läs sid 146-150:
Det finns en olöslig konflikt i synen på Gud som en gallrande ,bortrensande Gud, som utväljer vem han vill och förkastar vem han vill,
och tanken att Gud är barmhärtig och nådig och älskar alla.
En variant av teodicé, eller hur.
Gud valde bort Kain, Ismael, Esau, Saul, inte av någon egentlig anledning.
Anledningen verkar i stället närmast nyckfull.
Och kvar står Kain, vars offer inte duger, Ismael oäktingen, Esau den blåste brodern och Saul som Gud bara inte tycktes gilla.
Det är inget nytt att bibelläsare ställer frågor inför dessa orättvisor.
Men Gardell tycks vilja dra linjen ända fram till Jesu kors.
Även Jesus ser ut att vara en av dessa Guds försmådda och föraktade:
- Min Gud, min Gud, varför har du övergivit mig??!!
Efter ett liv i Guds närhet och kraft blir Jesus av Gud lämnad, övergiven
med alla sina minnen av andliga segrar och sina sent uppkomna teodicéfrågor .
På sid 150 kommer han till vägs ände.
I och med Jesu död dör den exkluderande guden.
Här måste något lämnas i vår syn på Gud. Annars kommer vi inte vidare.
Annars finns det inte någon skillnad mellan Gud och Hitler.
I Jesu död dör också den nyckfulle kanaaneiske guden en gång för alla.
Och uppstår gör den Gud som är inkluderande, förlåtande, den föräldralike.
Gardells udd är att det inte går att förena dessa båda gudar.
Samma budskap som i hans första teologiska bok Om Gud.
Bibeln serverar oss inte endast en gudsbild, utan flera. Och det finns en utveckling i synen på vem Gud är inom hela GT.
Denna komplexa syn förtätas nu och kommer till en kris i Jesu dödsstund.
Något måste lämnas för att bilden skall hålla ihop.
Långfredagen med dess hämnande nyckfulle Gud måste lämnas.
För att påskdagens Gud skall uppstå.
Den som allt förlåter och innesluter.
Typ nyckfullheten vs föräldrahjärtat.
Intressant.
Upplagd av Jan kl. 18:20 Inga kommentarer: Länkar till det här inlägget
Etiketter: kultur, teologi
03 april 2009
Framme
Vi anlände igår natt till Playa del Cura på Gran Canaria.
Första dagen är en rek-dag. Vi kollar runt och ser var matsalen finns, var shoppingcentret ligger, hur poolen funkar.
Vi har hamnat på ett mycket vilsamt ställe, det är klart.
Hotellet Sunprime Riviera Beach ligger alldeles vid havet. Bränningarna gäspar upp på stranden endast ett tiotal meter från hotellet. Här är svensk sommarvärme får man väl säga. Inte mer, men inte heller mindre som ifjol då vi frös en vecka på Cypern.
Det är andra gången vi åker hit till ön. För tio år sedan var vi till Playa del Ingles.
Det här känns helt rätt. Standarden är rätt hög och inga ungar skriker vid poolen. Vi har ju valt ett koncept som heter Vi som reser utan barn. I bussen från flygplatsen blev vi nervöst fnittriga när vi såg att vi var yngsta paret i bussen. Idel vithåriga 75+ för övrigt.
Men här är vi inte alls yngst. Hit verkar alla möjliga sorter sökt sig som uppskattar en intensiv vila.
Nu i eftermiddag sitter jag på balkongen med Jonas Gardells Jesus-bok och ett vackert glas rött, och kan inte fatta att det är sant. Utanför oss rullar havet in och eftermiddagssolen håller just på att inta vår balkong.
Det kommer att bli varmt och gott.
Upplagd av Jan kl. 15:33 Inga kommentarer: Länkar till det här inlägget
Etiketter: familj, resor, tro
02 april 2009
Stilla veckan
Åsa och jag åker nu bort en vecka för att vila och vara tillsammans.
Kanske det inte blir så mycket bloggat i stilla veckan.
Det beror på uppkopplingsmöjligheterna på Gran Canaria.
Kanske det blir en del läst och bedit i alla fall.
Där vet jag att uppkoppling finns tillgänglig.
Lösenord: Jesu Kristi kors
Upplagd av Jan kl. 08:49 Inga kommentarer: Länkar till det här inlägget
Etiketter: familj, resor
01 april 2009
Farväl till jakten
Jag har gjort något historiskt idag.
Nämligen sålt min älgstudsare.
Är således vapenlös ikväll för första gången på 28 år.
Köpte geväret, en Husqvarna kaliber 30-06, av Kalle Edling i Fredrika efter min lyckade start som älgjägare 1981. Det hela började så här.
Som nykommen kyrkoherde i Fredrika insåg jag att det inte gick att prata med folk om något annat än älgjakten på höstarna. Det var liksom ingen idé att starta någon församlingsverksamhet förrän jakten var över, dvs runt allhelgona.
Våra första umgängesvänner i byn blev Leif och Margot.
Leif var polis på orten och tyckte tidigt att jag borde ta älgskyttemärket.
Jaja, varför inte, tänkte vapenvägraren Jan. Det är ju skillnad på folk och fä.
Det var då ganska lätt att få vapenlicens. Man behövde fyra godkända serier på stående älg på älgskyttebanan. Och godkänt på ett teoriprov.
Sagt och gjort. Leif tog med mig till skutbanan och gav mig en bok.
Efter en månad var båda proven klara.
Och när jakten började den hösten, fick jag följa kyrkvaktmästaren Curt-Iwan till skogs med hans jaktlag och en lånad bössa. Den dagen slutade med att jag fick fälla en fjoling som kom instormande på passet med en hund efter sig.
Min allra första dag i älgskogen!
Detta gav mig blodad hand kan man säga.
Så under vintern som följde förhandlade jag mig till en plats i skogvaktaren Arms jaktlag.
Och när nästa jaktsäsong inföll, 1982, hade jag både jaktlag och eget vapen.
Leif kände till gubben Kalle Edling på ålderdomshemmet. Han hade deponerat sitt jaktvapen på polisstationen, och det var till salu. Jag sökte upp Kalle och frågade om jag fick köpa geväret.
- Är det ett bra vapen, frågade jag.
Gubben såg på mig med plirande ögon.
- Ja, inte är det nåt fel på bössan. Då beror det mer på vad som finns bakom kolven...
Jag fick köpa hans studsare och utrustade den med ett kikarsikte som min stolte far gav mig.
Och när jakten började -82 var jag med.
På andra jaktdagen fällde jag en kalv, och på fjärde jaktdagen kom stortjuren.
Då hade jag Pappa med mig i skogen. Han fotade och jag sköt.
Det började med att nån sköt i såtens bortre ända, och sa på radion att han hade påskjutit en tjur. Men den stack till skogs. Sen hördes skott hos min passgranne, och kort därefter hördes brak av kvistar på andra sidan vägen, där jag satt med jaktradion i örat.
Jag upp med geväret och lämnade radion till Pappa.
En stor älgtjur såg mig när han skulle passera vägen, vek av och sprang längs med vägen, och sen korsade han vägen c:a trettio meter från mig. Jag gick ned på knästående, tog sikte och Pang!
Älgen knäade i skottet, det såg jag. I övrigt såg jag bara ragg i kikaren. Tjuren stack till skogs och var borta. Men när senare jaktlaget sökte igenom området hittade hundföraren älgen död inte långt från mitt pass och med endast en kula i kroppen.
Det visade sig att det var en 21-taggare.
Alla var lika förvånade som jag.
Pappa var stormförtjust och for hem och larmade hustru och barn:
- Kom, Jan har skjutit en stortjur..!
Efter denna nybörjartur, har det blivit en mer måttlig jaktlycka. Det blev inte mer jagat i Fredrika, för 1983 hade vi redan börjat på missionärskursen i Uppsala och kom inte åter till Sverige förrän 1987 och då till Umeå.
I Umeå kom jag med i ett personaljaktlag inom Umeå kyrkliga samfällighet som jagade med Träskliden-Grisbacka jaktvårdsområde halvvägs upp mot Botsmark. Det var ett härligt gäng. Jag jagade med dem i flera år, också under Luleå-tiden.
När jag sedan flyttade ner till Högsjö, kom jag rätt snart med i Nordansjö-Dals jaktlag med Christian Hardeljung som jaktledare. Dvs en urjägarnas urjägare och jaktskrönornas mästare. Med hans gäng fick jag flera roliga stunder,
men också underbara stilla morgnar ensam på mitt pass med utsikt över Högsjö kyrka.
Sista älgen jag fällde var en kalv. Då kände jag att det inte var lika roligt som förut. Jag tyckte synd om kalvstackarn. Och jag hade mer och mer känt nervositet över de obligatoriska jaktproven. Varje augusti blev förstörd av oron inför skjutprovet. Och sen blev det ett stress i att jag inte kunde vara med och jaga som jag borde under helgerna.
Så sporten miste sin tjusning.
Jag slutade som älgjägare för två och ett halvt år sedan, och det enda jag har saknat sedan dess är kamratskapen i jaktlaget och förstås älgköttet i frysen.
Mer och mer har beslutet mognad fram att helt sluta och alltså sälja mitt vapen.
Och idag kom han, min köpare, med ny vapenlicens klar och utskriven.
En sista gång fick jag klappa om min kära gamla 30-06:a,
och sedan räckte jag över den till den stolte nye ägaren och kollegan L.
Skönt.
För det är ett enormt ansvar med ett dödligt vapen.
Nu slipper jag det.
Var sak har sin tid.
Jag har blåst eld upphör.
Jag har gjort patron ur.
Och tagit farväl av älgjakten.
Upplagd av Jan kl. 22:44 Inga kommentarer: Länkar till det här inlägget
Etiketter: mig, natur
Senare inlägg Äldre inlägg Startsida
Prenumerera på: Inlägg (Atom)
Välkommen till min blogg!
Jag heter Jan Sjöberg. Är präst och musiker. Har bott de senaste åren i San Francisco men är nu åter i hemstaden Härnösand.
Jag skriver mest om det som händer i mitt och kyrkans liv. Men ibland tycker jag till om annat också.
Skriver också på Svenska kyrkan-bloggen
I left my heart.
Blogg-grannar
Gunnar S
Tobbe L
Kerstin K
Ulf Bjereld
Bloggarkiv
▼  2016 (22)
▼  december (3)
Julbesök vid graven
130 år idag
Före jul
►  november (3)
►  september (2)
►  augusti (1)
►  maj (1)
►  april (2)
►  mars (3)
►  februari (5)
►  januari (2)
►  2015 (51)
►  december (3)
►  november (6)
►  oktober (8)
►  september (5)
►  augusti (3)
►  juli (1)
►  juni (4)
►  maj (3)
►  april (6)
►  mars (4)
►  februari (3)
►  januari (5)
►  2014 (61)
►  december (4)
►  november (2)
►  oktober (2)
►  september (3)
►  augusti (3)
►  juli (2)
►  juni (6)
►  maj (5)
►  april (4)
►  mars (8)
►  februari (13)
►  januari (9)
►  2013 (137)
►  december (12)
►  november (11)
►  oktober (10)
►  september (12)
►  augusti (8)
►  juli (9)
►  juni (10)
►  maj (11)
►  april (16)
►  mars (15)
►  februari (12)
►  januari (11)
►  2012 (125)
►  december (9)
►  november (17)
►  oktober (20)
►  september (11)
►  augusti (4)
►  juli (6)
►  juni (9)
►  maj (11)
►  april (10)
►  mars (10)
►  februari (11)
►  januari (7)
►  2011 (143)
►  december (17)
►  november (12)
►  oktober (13)
►  september (11)
►  juli (5)
►  juni (10)
►  maj (15)
►  april (11)
►  mars (10)
►  februari (21)
►  januari (18)
►  2010 (253)
►  december (18)
►  november (22)
►  oktober (16)
►  september (15)
►  augusti (18)
►  juli (4)
►  juni (29)
►  maj (30)
►  april (30)
►  mars (23)
►  februari (24)
►  januari (24)
►  2009 (320)
►  december (28)
►  november (28)
►  oktober (28)
►  september (27)
►  augusti (17)
►  juli (19)
►  juni (27)
►  maj (30)
►  april (33)
►  mars (32)
►  februari (21)
►  januari (30)
►  2008 (27)
►  december (17)
►  november (10)