Statsråd: Erik Solheim Ref.nr.: Saksnr: Dato: Foredrag til Kongelig resolusjon om verneplan for skog - PDF
Statsråd: Erik Solheim Ref.nr.: Saksnr: Dato: Foredrag til Kongelig resolusjon om verneplan for skog
Download "Statsråd: Erik Solheim Ref.nr.: Saksnr: Dato: Foredrag til Kongelig resolusjon om verneplan for skog"
1 Miljøverndepartementet Statsråd: Erik Solheim KONGELIG RESOLUSJON Ref.nr.: Saksnr: Dato: Foredrag til Kongelig resolusjon om verneplan for skog 1. FORSLAG Miljøverndepartementet tilrår opprettelse av 21 nye naturreservater i medhold av lov 19. juni 2009 nr. 100 om forvaltning av naturens mangfold (naturmangfoldloven) 34, jf. 37 og 62. Foslaget inkluderer utvidelse av 3 eksisterende naturreservat. Tilrådingen omfatter ca. 245 km 2 nytt verneareal, hvorav ca. 62 km 2 er produktiv skog. Områdene ligger på Statskog SFs og Opplysningsvesenets fonds (Ovfs) grunn. Områdene som foreslås vernet som naturreservater, og beliggenhet (kommune): 1.Bjerkadalen Hemnes 2.Henrikstjønna Rana 3.Langtjørnlia Rana 4.Mellingsdalen Grane, Namsskogan 5.Raudvassåsen Grane, Hattfjelldal 6.Raudvatnet Hattfjelldal 7.Røssvassholmen Hattfjelldal 8.Simaklubben Hemnes 9.Storelva-Stillelva Hemnes 10.Tuvhaugen Hemnes 11.Nordre Varnvassdalen Hattfjelldal 12.Virvassdalen Rana 13.Fiskosura Beiarn 14.Fuglevasslia Ballangen 15.Langvassdalen Ruffedalen Gildeskål 16.Melkevatn Hjertvatn Børsvatn Ballangen 17.Norddalen Narvik 18.Prestegårdsskogen (utvidelse) Steigen 19.Sagvassdalen (utvidelse) Hamarøy 20.Storvatnet Steigen 21.Åsen Kjeldalen (utvidelse) Gildeskål Område nr. 18 og 21 er på Ovfs grunn, de øvrige er på Statskog SFs grunn. For 12 områder i Vefsnas nedbørfelt (jf. kap. 3 nedenfor) utsettes vedtak om skogvern til man gjennom arbeidet med Regional plan for Vefsna har avklart forholdet mellom aktuelle vannkraftprosjekter og de foreslåtte skogvernområdene. I regjeringens senere vurdering av skogvern vil også hensynet til bl.a. skogbruksinteressene i disse 12 foreslåtte verneområdene bli vurdert. Når det gjelder Regional plan for Vefsna vises det til de føringer som er gitt av Stortinget i forbindelse med vernevedtaket for Vefsna, jf. Innst. S. nr. 289 ( ), vedtak II: Stortinget samtykker i at det i regionalt planprosjekt innan samla vassforvaltning for Vefsna, vert opna for små vasskraftverk utan nærare avgreningar i storleiken på installert effekt dersom desse ikkje på nokon måte er i strid med verneverdiane. Følgende eksisterende vernevedtak foreslås opphevet som følge av den nye verneplanen: 1. Forskrift nr 1488 av om fredning av Prestegårdsskogen naturreservat, Steigen kommune, Nordland. 1
2 2. Forskrift nr 1485 av om fredning av Golleriida naturreservat, Hamarøy kommune, Nordland. 3. Forskrift nr 1479 av om fredning av Åsen - Kjeldalen naturreservat, Gildeskål kommune, Nordland Hjemmelsgrunnlag Vern av spesielle områder eller forekomster skjer i medhold av lov om forvaltning av naturens mangfold (naturmangfoldloven) av 19. juni I loven er det gitt hjemmel for opprettelse av ulike vernekategorier i 35 til 39. Generelle mål for områdevern følger av naturmangfoldloven 33. Formålet med det enkelte verneområde må beskrives konkret og knyttes opp mot vilkårene som gjelder for den enkelte vernekategori i 36 og 37. Vedtak om opprettelse av naturreservater treffes av Kongen i statsråd etter naturmangfoldloven 37. Naturreservatene skal videre bidra til i målene i naturmangfoldlovens 33 blant annet bokstavene a, b, c og d. På bakgrunn av dette er disse områdene foreslått som naturreservater etter naturmangfoldloven 34, jf. 37 og 62. Vern av de foreslåtte områdene bidrar til å oppfylle nasjonale mål og internasjonale forpliktelser bl.a. i St. meld. nr. 62 ( ) Ny landsplan for nasjonalparker og andre større verneområder i Norge, i St.prp. nr. 1 ( ) for Miljøverndepartementet og i verdens naturvernunion (IUCN) og Biomangfoldkonvensjonen (CBD). Verneområdene skal bidra til å oppfylle nasjonale mål som bl.a. Et representativt utvalg av norsk natur skal vernes for kommende generasjoner og Truede arter skal opprettholdes på eller gjenoppbygges til livskraftige nivå. Vurdering i forhold til naturmangfoldloven kap II I henhold til naturmangfoldloven 7 skal prinsippene i naturmangfoldloven 8-12 legges til grunn som retningslinjer ved utøving av offentlig myndighet, og det skal framgå av beslutningen hvordan disse prinsippene er tatt hensyn til og vektlagt i vurderingen av saken. Forvaltningsmålene i 4 og 5 trekkes også inn i skjønnsutøvingen. De nevnte bestemmelser i naturmangfoldloven skal således inngå som en integrert del i skjønnsutøvingen ved saksbehandling av vernesaker etter naturmangfoldloven. Miljøkonsekvensene av vernet skal vurderes i et helhetlig og langsiktig perspektiv, der hensynet til det planlagte vernet og eventuelt tap eller forringelse av naturmangfoldet på sikt avveies. Etter 8 i naturmangfoldloven skal offentlige beslutninger som berører naturmangfoldet så langt det er rimelig, bygge på vitenskapelig kunnskap om arters bestandssituasjon, naturtypers utbredelse og økologiske tilstand, samt effekten av påvirkninger. Kunnskapsgrunnlaget om naturforholdene i områdene som omfattes av foreliggende verneplan er innhentet i ulike registreringer og kartlegginger. I områdene er det registrert viktige verneverdier og mange rødliste arter. Departementet har vurdert verneplanens effekt på naturverdiene. Verneforskriftene åpner for at flere pågående aktiviteter kan videreføres. For enkelte aktiviteter vil det gjelde restriksjoner, slik at naturverdiene får en økt beskyttelse. Ut fra dagens kunnskap om arter og naturtyper i områdene vil de aktivitetene som i henhold til verneforskriftene kan videreføres, med liten grad av sannsynlighet ha særlig negativ innvirkning på disse artene, naturtypene og landskapselementene. Vernebestemmelsene er til hinder for at det kan gjøres vesentlige inngrep i områdene. Departementet vurderer det slik at vernet med stor grad av sannsynlighet vil føre til en positiv utvikling for artene og naturtypene, jf. naturmangfoldloven 4 og 5. Miljøverndepartementet anser at den foreliggende kunnskap om arters bestandssituasjon, naturtypenes utbredelse og økologisk tilstand i denne saken står i et rimelig forhold til sakens karakter, og anser at kunnskapsgrunnlaget i naturmangfoldloven 8 er oppfylt. På denne 2
3 bakgrunn mener Miljøverndepartementets at det foreligger nok kunnskap om effekten av vernet slik at føre-var-prinsippet ikke får særlig vekt i denne saken, jf. naturmangfoldloven 9. Virksomheter som kan tillates i områdene blir nærmere regulert innenfor rammen av naturmangfoldloven og verneforskriftene, og regulering av den enkelte virksomhet og aktivitet vil kunne vurderes i forhold til samlet belastning i verneområdene. Prinsippet i naturmangfoldloven 10 om økosystemtilnærming og samlet belastning er dermed vurdert og tillagt vekt. Prinsippet i naturmangfoldloven 11 om at kostnadene ved miljøforringelse skal bæres av tiltakshaver får ikke særlig betydning i denne saken ettersom vernet legger vesentlige begrensninger på hvilke tiltak som kan gjøres i området, og at de godkjente tiltakene ikke vil ha vesentlig negativ effekt på naturtyper, arter eller økosystem. Når det gjelder 12 kan bl.a. lokaliseringsalternativer være aktuelt å vurdere i forbindelse med dispensasjonssøknader etter verneforskriftene. Verneverdier Formålet med vern av disse områdene er å ta vare på både typiske skogområder og spesielle/sjeldne/truede elementer i skognaturen. Et vern av de foreslåtte områdene vil sikre store arealer med til dels betydelige verneverdier. De foreslåtte verneområdene er egnet for å oppfylle mangler som Evalueringen av skogvernet i Norge (NINA fagrapport 54, 2001), påpeker. De viktigste er: - Bekkekløfter og boreal regnskog - Rikere skogtyper som kalkskog, lågurtskog, høgstaudeskog og rik sumpskog - Gjenværende større forekomster av gammelskog under naturlig dynamikk - Noenlunde intakte og sammenhengende store skogområder - Store og viktige forekomster av rødlistearter - Fjellbjørkeskog, fjellbjørkeskog på marmor og oseanisk lauvskog Et vern av de foreslåtte områdene vil sikre arealer med til dels store verneverdier. Flere områder er vurdert å være av nasjonal verneverdi. I noen av områdene er grensene valgt for å følge anbefaling fra DN (DN rapport ) om tilpasninger til klimaendringer om å etablere noen store verneområder med store klimagradienter. Grensene er ellers foreslått ut fra hensynet til god arrondering, med grenser som er gjenkjennelig i terrenget og som fanger opp hele økosystemet. Etter Miljøverndepartements vurdering tilfredsstiller samtlige områder de krav som naturmangfoldlovens 37 setter til områder som kan vernes som naturreservat. Andre interesser Historisk har skogene blitt utnyttet i ulik grad i forbindelse med bl.a. skogsdrift, beite, jakt og friluftsliv. Det er ikke aktuelt at skogbruk skal fortsette i områder som fredes som naturreservater, men bruk som f.eks. utmarksbeite, jakt, fiske og friluftsliv vil i stor grad kunne fortsette som tidligere. En del av områdene er relativt høytliggende evt. at de på andre måter er marginalområder hvor de økonomiske interessene er små. For slike områder er det interesser knyttet til beite, friluftsliv, jakt og fiske og eventuelt andre utmarksinteresser. Noen av områdene har interesser knyttet til skogsbruk, vedhogst, eksisterende hytter og ny hyttebygging m.m.. Det inngår traktorveier og kraftlinjer i noen av de foreslåtte verneområdene. Noen områder berører vassdrag som kan være egnet til produksjon av elektrisk kraft. Det går isfiskeløyper (jf. nasjonal motorferdselsforskrift 8) gjennom noen av de foreslåtte verneområdene. Alt areal i denne planen er LNF-områder i de aktuelle kommunenes arealplaner. Med unntak av området Prestegårdsskogen i Steigen kommune inngår alle områder i reinbeitedistrikter. 2. SAKSBEHANDLING 2.1. Generell bakgrunn Vern av skog har de siste 15 år vært prioritert i verneplanarbeidet i Norge. Det systematiske arbeidet med vern av barskog ble påbegynt i Grunnlaget for dagens arbeid for økt skogvern er bl.a. St.meld. nr. 25 ( ) Regjeringens miljøvernpolitikk og rikets 3
4 miljøtilstand. St. meld. nr. 25 ( ) slår fast at man vil gjennomføre vurderinger av Statskog SFs og Opplysningsvesenets fonds skogarealer for å identifisere aktuelle verneområder. I møte 23. april 2002 vedtok Statskog SFs styre å stille arealer til rådighet for vern. Som grunnlag for det videre arbeidet ble det utarbeidet en samarbeidsavtale mellom Direktoratet for naturforvaltning og Statskog SF datert I 2005/2006 ble det gjennomført kartlegging av verneverdige skogområder på Statskog SF sin grunn i Nordland. Gjennom kartleggingen ble det registrert 66 områder med verneverdier. I 2006 ble det også gjennomført kartlegging av 4 områder på Opplysningsvesenets fond (OVF) sine eiendommer. Med bakgrunn i kartleggingen på Opplysningsvesenets fond og Statskog SF sin grunn ble det i mars og juni 2008 meldt oppstart på vern av 44 områder i Nordland. Direktoratet for naturforvaltnings faglige gjennomgang av verneforslagene forelå senhøsten 2008, jf. Direktoratets brev av I desember 2008 ble forslag til verneplan sendt på felles lokal og sentral høring. Frist for lokal høring var satt til , og frist for sentral høring var satt til Verneforslaget omfattet 37 områder i Nordland, hvorav 28 på Helgeland og 9 nord for Saltfjellet. Av disse 37 områdene ligger 35 områder på Statskog SF sin grunn og 2 områder på Opplysningsvesenets fond sin grunn. Under hele prosessen har fylkesmennene hatt møter og kontakt med berørte kommuner, reinbeitedistrikt og andre parter. I forbindelse med verneplanarbeidet har Norsk institutt for skog og landskap på oppdrag av Fylkesmannen i Nordland i 2009 gjort en analyse av tilgjengelige skogressurser for virkestilgang og naturverdier på Helgeland vurdert opp mot et vern. Videre har Nordlandsforskning sett på konsekvensene for skogindustrien på Helgeland. Viktige momenter i disse utredningene er reflektert i Fylksmannens tilrådning. Det har også vært opprettet en egen referansegruppe for skogvernsaken på Helgeland, med deltakelse av følgende: Ordførerne i Grane og Hattfjelldal kommuner, to fra skognæringen (Arbor og Bergene-Holm Nesbruket), Statskog SF, Reindriftsforvaltningen i Nordland, Nordland Reindriftssamers fylkeslag, Naturvernforbundet i Nordland og Forum for natur- og friluftsliv. Referansegruppen har vært involvert i arbeidet gjennom hele prosessen fra oppstart av vernesaken til Fylkesmannen oversendte sin tilråding om vern til Direktoratet for naturforvaltning. Saksbehandlingsprosessen for hhv. Helgeland og Nordland nord for Saltfjellet er nærmere omtalt i Fylkesmannen i Nordland sin tilrådning til Direktoratet for naturforvaltning om vernesaken. 3. VIKTIGE ENDRINGER UNDER BEHANDLINGEN AV VERNEPLANEN Navn. Området tidligere kalt Varnvassdalen er under MDs sluttbehandling av saken endret til Nordre Varnvassdalen for å skille området fra et nærliggende allerede etablert naturreservat. Det er ellers ikke foreslått endringer i navn av områdene i etterkant av høringen. Områder hvor vedtak om skogvern utsettes Under MDs sluttbehandling av saken er vernevedtaket utsatt for 12 skogområder i Vefsnas nedbørfelt utsettes til man gjennom arbeidet med Regional plan for Vefsna har avklart forholdet mellom aktuelle vannkraftprosjekter og de foreslåtte skogvernområdene. En slik avklaring kan eventuelt skje underveis i arbeidet med Regional plan for Vefsna. I regjeringens senere vurdering av skogvern vil også hensynet til bl.a. skogbruksinteressene i disse 12 foreslåtte verneområdene bli vurdert. Liste over de 12 områdene med beliggenhet (kommuner): Almdalsforsen Grane Auster-Vefsna Grane, Hattfjelldal Bakomsmitt Hattfjelldal Danielåsen Grane Forradalen Grane Geitklauvmyra Grane Indre Pantdalen Hattfjelldal Litle Fiplingdalselva Grane Sirijorda Vefsn 4
5 Stavasselva Storvassåsen Storveltlia-Valmåsen Grane Grane Hattfjelldal Når det gjelder Regional plan for Vefsna vises det til de miljømessige føringer som er gitt av Stortinget i forbindelse med vernevedtaket for Vefsna, jf. Innst. S. nr. 289 ( ), vedtak II som lyder: Stortinget samtykker i at det i regionalt planprosjekt innan samla vassforvaltning for Vefsna, vert opna for små vasskraftverk utan nærare avgreningar i storleiken på installert effekt dersom desse ikkje på nokon måte er i strid med verneverdiane. Annet om områdene. Fylkesmannen har i sin tilrådning til Direktoratet for naturforvaltning anbefalt at områdene Almlia i Rana kommune og Greipsfjell-Bukksvatn i Hattfjelldal tas ut av verneplanen. Begrunnelsen for å frafalle verneforslaget for Almlia er at området er lite, dårlig arrondert, samt at det ligger i sprutområdet til Rana Grubers dagbrudd like ved. Samtidig er det gitt konsesjon for vannkraftutbygging for et vassdrag i området. For Greipsfjellet-Bukksvatn er det stor lokal motstand mot vern, samtidig som området har begrensa verneverdi og store arealer med snaufjell. Direktoratet for naturforvaltning gir sin tilslutning til Fylkesmannens vurdering. Miljøverndepartementet gir sin tilslutning til Fylkesmannens og Direktoratet for naturforvaltnings vurdering. Fylkesmannen anbefalte i sin tilrådning at Sirijordselva og Store Fiplingdalen skulle tas ut av verneplanen. Bakgrunnen for dette er i hovedsak dårlig arrondering av områdene. Direktoratet for naturforvaltning er enig i at områdene ikke tas med i den videre behandlingen av denne verneplanen, men oppretteholder verneforslaget for disse to områdene. Direktoratet for naturforvaltning ønsker å avvente mulig frivillige verneprosesser for å få en bedre arrondering av de foreslåtte verneområdene. Miljøverndepartementet gir sin tilslutning til denne vurderingen. Fylkesmannen anbefalte å ta ut områdene Geitklauvmyra, Danielåsen og Storvassåsen, alle i Grane kommune, på grunn av skogressursene. Geitklauvmyra er et stort lavlandsgranskogområde med gammelskog og innslag av boreal regnskog og kalkgranskog. Danielåsen har kalkpåvirket granskog på høy bonitet og innslag av furuskog med naturskogskvalitet. Storvassåsen er et tilnærmet urørt skogsområde som ligger på kalkrik grunn med høgstaudegranskog og innslag av kravfulle og delvis sårbare og trua arter. Direktoratet for naturforvaltning anbefaler å ta områdene inn igjen. MD viser til at disse tre områdeen er blant de 12 områdene hvor vedtak om skogvern er utsatt. Grenser. Det har i løpet av planprosessen vært justeringer av vernegrensene for en del av områdene: Auster-Vefsna, Bjerkadalen, Geitklauvmyra, Henrikstjønna, Mellingsdalen, Raudvassåsen, Sirijorda, Storelva-Stillelva, Storveltlia-Valmåsen, Tuvhaugen, Varnvassdalen, Virvassdalen, Fiskosura, Melkevatn-Hjertvatn-Børsvatn, Norddalen, Sagvassdalen, Åsen- Kjeldalen og Danielåsen. For Simaklubben tilrår Direktoratet for naturforvaltning at hele området som er kartfestet på Statskog SFs krokikart tas med i vernområdet. Samtidig tilrår Direktoratet for naturforvaltning at området ved Storlistua og atkomstvei dit tas ut av verneforslaget for Mellingsdalen. MD har foretatt arealreduksjoner for områdene Mellingsdalen, Langvassdalen-Ruffedalen, Nordre Varnvassdalen og Melkevatn-Børsvatn-Hjertvatn, jf. nærmere omtale i kap. 6. Forskrifter. Det er etter høringen foreslått mindre endringer i forslagene til fredningsforskrifter. Dette er dels tilpassing til mal for forskrifter for naturreservater, dels på grunnlag av høringsuttalelser, dels for å ivareta samiske interesser. Endringene er beskrevet nærmere i kapitel FORVALTNING, ØKONOMISKE OG ADMINISTRATIVE KONSEKVENSER Det legges opp til at Direktoratet for naturforvaltning avgjør hvem som skal være forvaltningsmyndighet for det enkelte området. Kommunene kan søke Direktoratet for naturforvaltning om å få forvaltningsmyndighet i tråd de gjeldende prinsipper, ref brev fra Miljøverndepartementet til Direktoratet for naturforvaltning av 4. desember For øvrig 5
6 vises til at regjeringen vurderer et forslag til hvordan verneområder generelt bør forvaltes. Utgifter til erstatninger og gjennomføring av erstatningsprosessen, samt grensemerking og oppsetting av skilt er dekket innenfor bevilgningen og tilsagnsfullmakten under kap post 35. Miljøverndepartementet kan ikke se at verneplanen har vesentlige konsekvenser for næringsvirksomhet som krever ytterligere utredning i samsvar med Utredningsinstruksen. 5. LOKAL OG SENTRAL HØRING Følgende har mottatt høringsdokumentene Lokal høring for områdene på Helgeland: Grane kommune, Hattfjelldal kommune, Hemnes kommune, Rana kommune, Vefsn kommune, Namsskogan kommune, Nordland fylkeskommune, Nord-Trøndelag Fylkeskommune, Helgeland regionråd, Namsskogan fjellstyre, Polarsirkelen friluftsråd, Statens vegvesen, Region Midt, Reindriftsforvaltningen i Nordland, Statens vegvesen, Nordland veikontor, Kommunenes Sentralforbund Nordland, Arbor-Hattfjelldal, Bergene Holm avd. Nesbruket, Rana Gruber AS, Allskog BA, Næringslivets Hovedorganisasjon, Helgeland skogselskap, Helgeland museum avd Rana, Nordland Røde Kors Hjelpekorps, Hattfjelldal Røde Kors Hjelpekorps, Rana Røde Kors Hjelpekorps, Vefsn Røde Kors Hjelpekorps, Naturvernforbundet i Nordland, Turistforeningene i Nordland, FNF- Nordland, NJFF-Nordland, Nordland Bondelag, Nordland Zoologiske Forening, Nordland Bonde- og småbrukarlag, Nordland Reiseliv AS, Nordland Ornitologiske Forening, Nordland Reindriftssamers Fylkeslag, Saltfjellet reinbeitedistrikt, Hestmannen/Strandtindene reinbeitedistrikt, Ildgruben reinbeitedistrikt, Røssåga/Toven reinbeitedistrikt, Røssåga/Toven reinbeitedistrikt, Byrkije reinbeitedistrikt, Jillen-Njaarke reinbeitedistrikt, Voengelh-Njaarke reinbeitedistrikt, Vestre Namdal reinbeitedistrikt, Grans sameby, Svaipa sameby, Vapsten sameby, Rans sameby, Ubmeje sameby, Vefsn JFF, Hattfjelldal jakt og fiskelag Lokal høring for områdene nord for Saltfjellet: Beiarn kommune, Ballangen kommune, Gildeskål kommune,hamarøy kommune,narvik kommune,steigen kommune,nordland fylkeskommune,statsskog SF, Opplysningsvesenets fond, Norskog, Rognan planteskole, Statens veivesen, Nordland veikontor, Forsvarsbygg, Kommunenes Sentralforbund Nordland, Næringslivets Hovedorganisasjon,Allskog BA, Arbor Hattfjelldal, Helgeland Skogselskap, Ballangen Energi AS, Narvik Energinett AS, Nord Salten kraftlag AL, Sjøfossen Energi AS, Saltfjellet reinbeitedistrikt, Stájggo-Hábmer reinbeitedistrikt v, Frostisen reinbeitedistrikt, Skjomen reinbeitedistrikt, Nordland bondelag, Nordland bonde- og småbrukarlag, Ballangen bondelag, Beiarn og Skjerstad Bonde- og Småbrukarlag, Hamarøy og Tysfjord Bonde- og Småbrukarlag, Gildeskål kirkelige fellesråd, Salten Museum, Ofoten friluftsråd, Salten friluftsråd, FNF Nordland, Turistforeningene i Nordland v/solbjørg Asbjørnsen, Bodø og Omeng Turistforening, Narvik og omeng turistforening, Ballangen Røde kors, Ballangen IL ski, Naturvernforbundet i Nordland, NJFF-Nordland, Gildeskål JFF v, Glomfjord Jeger & Fiskeforening, Hamarøy JFF, Sagvatnan JFF, Steigen JFF, Norsk Grotteforbund, Nordland Zoologiske Forening, Nordland Ornitologiske Forening, Engeløy barnehage, Laksestad skole, Trones skole, Engeløya sankelag, Indre Efjord elgvald, Jaktlag v/ Tore Wiik, Skjomen skytterlag, Ballangsmark grunneierlag, Børsvatn hytte og grunneierlag, Hjertvatnnets interesseforening, Hytteeierne ved Melkevatn v/ Knut Knutsen, Håfjell fiske og friluftsforening, Haafjeldest venner, Melkevatn velforening, Sundsfjordfjellet hytteforening, I tillegg er høringsdokumentene sendt til naboer, hytteeiere, rettighetshavere og andre som er berørt av verneforslaget. Sentral høring: Arbeids- og inkluderingsdepartementet, Statens landbruksforvaltning, Sametinget, Reindriftsforvaltningen, Kommunenes sentralforbund, Forsvarsbygg, Statens Kartverk, Statens navnekonsulentar for norske stedsnavn i Nord-Norge, Riksantikvaren, Bergvesenet, Norges Geologiske Undersøkelser, NSB hovedadm, Jernbaneverket, AVINOR AS, Luftfartstilsynet, Vegdirektoratet, Norges vassdrags- og energidirektorat, Statkraft SF, Statnett SF, Statskog, Norges Bondelag, Telenor A/S, NetCom, Norsk Sau og Geit, Norges Skogeierforbund, Norsk Bonde- og Småbrukarlag, Norskog, Norske Reindriftsamers landsforbund, Norske Samers Riksforbund, Samenes landsforbund, Norges Luftsportsforbund, Norges Naturvernforbund, Norges Jeger- og Fiskerforbund, Norsk Botanisk Forening, Norsk 6
7 Orkideforening, v/steinar Samsing Myhre, Norsk Ornitologisk Forening, Norsk Zoologisk Forening, Verdens Naturfond, Den Norske Turistforening, Friluftslivets fellesorganisasjon, Friluftsrådenes Landsforbund, Norges Idrettsforbund, Norges Orienteringsforbund, Norges handicapforbund, Norsk Industri, Kjemisk Forbund, NHO Reiseliv, Natur og Ungdom, Norges Miljøvernforbund, Norsk Biologforening, SABIMA, SKOGFORSK, Norsk institutt for naturforskning, Biologisk institutt, Universitetet i Oslo, Universitetets naturhistoriske museer og botanisk hage, Universitetet i Bergen, Universitetet i Tromsø, NTNU, Fakultetet for naturvitenskap og teknologi, NTNU, Vitenskapsmuseet, NTNU, Ringve botaniske have, Universitetet for miljø- og biovitenskap. Høringsuttalelsene som går konkret på hvert enkelt område er oppsummert i kap. 6 under omtalen av hvert enkelt område. I dette kapitlet gjengis generelle uttalelser til verneforslagene Generelle merknader til prosess og saksbehandling Det har kommet inn 48 innspill til verneplanen for Helgeland. For delplanen nord for Saltfjellet kom det inn 30 innspill. Av disse hadde Hamarøy kommune, Statens vegvesen og Industri Energi ingen merknader til utredningene og verneforslagene. I forbindelse med delplanen nord for Saltfjellet ble det i høringsperioden holdt to folkemøter. På folkemøte i Gildeskål kommune deltok ca 10 personer som i hovedsak var negative til verneforslagene i kommunen. Hovedkritikken gikk på de tapte mulighetene for å ta ut ved til hyttene ved Langvassdalen Ruffedalen og vanskeligheter med vern av et område med mange inngrep (kraftlinjer, vannkraftregulering og granplanter). I tillegg ble det påpekt som problematisk for videre utbygging på Inndyr med så mange verneområder i tilknytning til tettstedet. På folkemøtet i Ballangen kommune deltok ca 40 personer som i hovedsak var negative til vern av Melkevatn Hjertvatn Børsvatn. Både hytteeiere og andre ønsket ikke de begrensinger et vern ville føre til for blant annet skuterkjøring til hytter og for funksjonshemmede. I tillegg presiserte kommunen at planlagt skutertrase fra Ballangen camping over til Sverige ikke ville være mulig å gjennomføre. I etterkant av høringen presenterte Fylkesmannen forslag til tilrådning for Ballangen, Gildeskål og Narvik kommuner og Statskog SF. Arbor Hattfjelldal mener det er kjørt en god og grundig prosess. Bjarne Johnsen, Hilding og Rannveig Kristensen, Roald Iversen og Stig-Jarle Kristensen (Storelva-Stillelva i Hemnes kommune og Henrikstjønna i Rana kommune) peker på at de eier naboeiendommer til enkelte av verneforslagene. De er gjort kjent med forslaget ved en tilfeldighet. Et eventuelt vern vil få konsekvenser for deres utnyttelse av eiendommen, og de mener derfor å være berørte parter i saken. Bjarne Johnsen ber om at saken utsettes til han er orientert om verneforslaget. Grønnfjelldal grunneierlag i Rana, Hemnes kommune, Hemnes snøskuterforening, Kåre Nilsen og Rana Bonde og Småbrukerlag peker på at ikke alle grunneiere/rettighetshavere er orientert om verneforslaget og at dette er blitt kjent ved en tilfeldighet. Det vises her blant annet til rundskriv T-3/99 som setter krav til hvordan slike prosesser skal kjøres. Hemnes kommune viser også til tidligere prosesser der det har vært en uheldig praksis med å overse kulturspor, noe som har hatt uheldige konsekvenser. De mener også at behovet for dialog med publikum er undervurdert. Hemnes snøskuterforening mener verneforslaget i stor grad vitner om overkjøring av lokale interesser og medvirkningsmuligheter. Hemnes snøskuterforening og Hattfjelldal kommune mener få av innspillene fra møtene mellom Fylkesmannen og kommuner er tatt hensyn til. Hemnes snøskuterforening viser til at arbeidet begynte i 2005, og at det burde vært rikelig med tid til involvering. Rana Bonde og Småbrukerlag mener det er kritikkverdig at ikke alle berørte parter er orientert, og at det vil få store konsekvenser for grunneiere som mister tilgang på bakenforliggende skog. Fylkesmannens vurdering: Fylkesmannen beklager at to private naboeiendommer ved Storelva- Stillelva (Hemnes kommune) og to private naboeiendommer ved Henrikstjønna (Rana kommune) ikke er fanget opp og tilskrevet tidlig i prosessen. Imidlertid vil vi peke på at både oppstart, høring og folkemøter har i henhold til rundskriv og lovverk blitt annonsert i lokal og regional presse. Da det er sterkt press på fremdrift i denne prosessen, og det formelt er gjennomført korrekt, vil ikke prosessen stoppes inntil disse har fått uttalt seg ytterligere. 7
8 Fylkesmannen har lagt stor vekt på å løse problemstillingene knyttet til disse eiendommene i endelig forslag til vern. Prosessen knyttet til medvirkning er drøftet i referansegruppa og har fått tilslutning fra denne. I forhold til innspill fra møter med kommunene og andre, er disse tatt hensyn til så langt det er rom for dette innenfor gjeldende føringer. Det er ikke alltid Fylkesmannens oppdrag er forenelig med lokale ønsker, og å bli hørt er ikke det samme som å få fullt gjennomslag for sine innspill. Byrkije reinbeitedistrikt, Ildgruben reinbeitedistrikt, Nordland reindriftssamers fylkeslag, Områdestyret for reindrifta i Nordland og Voengel Njarke reinbeitedistrikt (RBD) mener prosessen har gått for fort fram og at det ikke er tatt tilstrekkelig hensyn til samiske interesser og rettigheter. Samiske interesser er i liten grad involvert under veis, og det er tatt lite hensyn til deres innspill. Byrkije RBD mener det er uklarheter knyttet til vernestatus, omfang og bestemmelser. Områdestyret oppfordrer alle berørte reinbeitedistrikt og svenske samebyer til å kreve konsultasjon, noe de tre reinbeitedistriktene har gjort. Videre peker Byrkije reinbeitedistrikt og Områdestyret for reindrifta i Nordland på at reindriften kun er en del av og ikke representerer hele den samiske befolkningens interesse. Fylkesmannens vurdering: Prosessen har hatt korte tidsfrister, men vi mener vi har klart å inkludere berørte parter innenfor de tidsrammene vi har hatt. Det har vært en lang prosess i forkant av selve oppstarten med utvelgelse av potensielt viktige områder og naturfaglige kartlegginger av disse områdene i etterkant. Reinbeitedistriktene har vært invitert til møte om saken, og Jillen-Njaarke, Ildgruben og Byrkije reinbeitedistrikter og Grans sameby deltok. I tillegg har Voengel-Njarke og Byrkije reinbeitedistrikter deltatt på befaringer. Frostisen reinbeitedistrikt ber om konsultasjon med Fylkesmannen hvor også Reindriftsforvaltninga i Nordland burde delta. Distriktet ønsker blant annet å diskutere forslaget med flerårige dispensasjoner. Fylkesmannens vurdering: Vi har forsøkt å få til en konsultasjon med Frostisen reinbeitedistrikt siden begynnelsen av april. Distriktet hadde ikke mulighet til å møte før i juli. Vi har informert om våre tidsfrister og har foreslått konsultasjon ved e-post og telefon. Vi har ikke fått tilbakemelding på dette innen vår frist og derfor er ikke konsultasjon gjennomført. Vefsn kommune reagerer på at Sirijorda er foreslått som reservat i og med at det ble tatt ut av arbeidet med Lomsdal-Visten. Dette virker som en omkamp. Også Namsskogan fjellstyre og Namsskogan kommune peker på at det er uheldig at områder som har blitt vurdert tidligere vurderes på nytt. De mener dette gir en følelse av omkamp og er uheldig for forståelsen av myndighetenes arbeid med naturvernsaker. Fylkesmannens vurdering: Fylkesmannen ser at det er lite tilfredsstillende om områder blir vurdert på nytt og på nytt. Vi mener imidlertid ikke at det er tilfellet i denne saken. Når det gjelder Sirijorda, viser vi til vårt brev til Direktoratet for naturforvaltning av angående justering av utredningsgrensen øverst i Eiterådalen. Her foreslår Fylkesmannen for Direktoratet for naturforvaltning å ta området ut av nasjonalparkplanen, og isteden tas inn i vurderingen av utvidet skogvern på statsgrunn. Dette begrunnes med inngrep som ikke er forenelig med et nasjonalparkvern. Området har samtidig så store biologiske verdier at naturreservat er den verneformen som ivaretar dette best. Hattfjelldal kommune forutsetter at referat fra møter følger saken, og Hemnes kommune ber om at Fylkesmannens innstilling oversendes kommunen når den er klar. Fylkesmannens vurdering: Alle referater vil i tillegg til samtlige høringsinnspill følge saken videre fra Fylkesmannen. Videre vil kopi av vår tilrådning sendes alle som er berørt eller som har kommet med innspill i saken. Nordland fylkeskommune peker på behovet for bedre prosess. Det har vært en høringsperiode i denne saken som ikke har gitt gode åpninger for politisk samordning mellom lokalt og regionalt nivå. Dette er en svakhet i en så omfattende sak. 8
9 Fylkesmannes kommentar: I denne prosessen har vi hatt eget oppstartsmøte med fylkeskommunen. I tillegg har de vært med på befaringene i Melkevatn Hjertvatn Børsvatn. I forhold til høringen var den ordinære høringsfristen på 3 måneder (15. desember 15.mars). I tillegg fikk Nordland fylkeskommune utsatt frist fram til 24. april. Gildeskål Jeger og Fiskeforening og Ballangen kommune peker på at vernet er i konflikt med opprettelsen av Hålogalandsallmenningen. Gildeskål Jeger- og Fiskeforening antar at en mulig årsak til prosessen på statens grunn er overføringen til Hålogalandsallmenningen. Når området er blitt allmenning vil det ikke bli et lett bytte for verneplaner med svak begrunnelse. Ballangen kommune peker på at Samerettsutvalget legger opp til større grad av selvstyre over arealer, og vernforslaget legger opp til at andre enn kommunen kan bestemme. Fylkesmannens vurdering: Stortinget har bestemt at skogvernet skal utvides på statsgrunn. De samiske rettighetene ivaretas både gjennom konsultasjon, møter og befaringer. Vi vil også vise til NOU 2007:13 Bind B. Den nye sameretten. Utredninger fra Samerettsutvalget. Del III Utvalgets vurderinger og forslag, kapittel I kapittel og er båndlegging av verneprosesser som omfatter naturreservat omtalt, og et enstemmig Samerettsutvalg mener at det ikke er behov for å stoppe disse verneplanprosessene. Nordland fylkeskommune ber om at Fylkesmannen og Direktoratet for naturforvaltning tar hensyn til innspill fra Sametinget. Fylkesmannens vurdering: Sametinget er sentral høringspart og deres uttalelse er sendt til Direktoratet for naturforvaltning. Lokal medvirkning Nordland fylkeskommune tar den foreslåtte verneplanen til orientering. De ber om at den lokale kunnskapen representert ved kommunenes merknader blir tatt hensyn til for å oppnå en god balanse mellom bruk og vern. Det er viktig at medvirkningen er tilstrekkelig ivaretatt. Fylkeskommunen ber Fylkesmannen om å gå i en ny dialog om vern, verneform og grenser for områdene i kommunene Gildeskål og Ballangen. Fylkesmannens vurdering: Vi har vært i dialog med kommunene gjennom hele prosessen. Det har i tillegg til oppstartmelding og høring vært gjennomført flere møter og befaringer sammen med blant annet kommunene. I tillegg har verneforslagene vært presentert i kommunestyrene der det har vært ønskelig (Ballangen og Gildeskål kommuner). Innspill fra kommunene er vektlagt og vurdert opp mot verneverdier og andre interesser. Det vises her til omtale av de enkelte områdene og til beskrivelse av prosess i innledningen. Børsvatn Hytte og Grunneierlag i Ballangen stiller spørsmål ved om Fylkesmannen har gått langt utover sine direktiver eller Stortingets intensjoner, og om Fylkesmannen glatt kan overkjøre de lokale myndigheter i denne saken basert på en rapport som er mangelfull og ikke har gjennomgått den kvalitetssikring den burde. Prosessen har et skinn av å ikke være demokratisk, hvor lokalbefolkning, kommunestyre og alle berørte blir tatt med og får reell innflytelse. Hos Fylkesmannen og i Direktoratet for naturforvaltning er det bare en handfull saksbehandlere som sitter og bestemmer hva som skal skje med arealene i en liten utkantkommune. De legger premissene for hvordan denne saken skal fremstilles til overordna politisk myndighet. Fylkesmannens vurdering: Stortinget har bestemt at et utvalg av norsk natur skal vernes for kommende generasjon som en del av det å sikre det biologiske mangfoldet (blant annet Stortingsmelding 25 ( )). Direktoratet for naturforvaltning leder arbeidet med verneplanen og Fylkesmannen i Nordland har ansvar for kontakt med partene, utarbeidelse av verneforslag og for gjennomføring av de lokale høringene. Fylkemannen mener berørte parter slik som kommunen i stor grad er hørt og inkludert gjennom brev, møter og befaringer. Ballangen kommune og Børsvatn Hytte og Grunneierlag peker på at det er alvorlig at Fylkesmannen ikke skrev referat fra folkemøtet med den begrunnelse at det ville være 9
10 umulig å huske hva som kom fram på folkemøtet. Folkemøtet ble oppfattet som et spill for galleriet, hvor lokale myndigheter glatt ble overkjørt. Møtedeltakerne ble oppfordret til å sende inn skriftlige innspill, noe som ifølge Ballangen kommune vil ekskludere de som ikke er flinke til å uttrykke seg skriftlig. Fylkesmannens vurdering: Fylkesmannen beklager hvis folkemøtet i Ballangen ble oppfattet slik. Vi oppfattet møtet slik at vi fikk gitt nyttig informasjon om prosess og bakgrunn, svart på mange spørsmål og fått flere innspill. Selv om vi ikke skrev møtereferat fikk vi notert viktige synspunkter og innspill. Vi påpekte også behovet for å få skriftlig tilbakemelding (brev eller e- post) på grunn av at innspillene vil følge saken videre til endelig politisk behandling. Kunnskapsgrunnlaget Statskog SF peker på at det er uheldig at skogressursene ikke er nøyaktig kartlagt for de områdene som mangler markslagskart og der det er brukt et gammelt bonitetssystem. Dette gjør at det er fare for at produktiv skog har blitt utelatt. Fylkesmannens vurdering: Som vi skriver i høringsdokumentet er andelen produktiv skog for flere av områdene mangelfull. Vi beklager at tallene for den produktive skogen ikke er presise nok, og ser at det kunne presisert verneverdiene bedre. Et av problemene er at det mangler skogbruksplaner for områdene nord for Saltfjellet og det har ikke vært tid i prosessen til å få kartlagt den produktive skogen. For Storvatnet og Langvassdalen Ruffedalen har Statskog beregnet den produktive skogen skjønnsmessig, men spesielt for området Melkevatn Hjertvatn Børsvatn at andelen produktiv skog for lav. I dette området mangler også store deler markslag. Etter vår vurdering kommer likevel verneverdiene godt fram gjennom de naturfaglige registreringene som er gjort. I forbindelse med erstatningsoppgjøret vil mer presise tall bli utarbeidet. Helgeland museum mener de faglige begrunnelsene er godt dokumentert og svært overbevisende. Bjarne Johnsen og Kåre Nilsen i Hemnes (Storelva-Stillelva), mener det er lite troverdig at ikke registratorer og de som har utarbeidet utkastet til verneplan har fanget opp flatehogster og andre inngrep. Hattfjelldal kommune stiller spørsmålstegn ved kunnskapsnivået og faktagrunnlaget som er utgangspunkt for verneplanen, og peker på at landskapet er et resultat av lang tids skogbruk og at verneverdiene vil forsvinne ved fredning. Håkon Økland m.fl. (Hemnes kommune) og Steikvasselv hytteforening (Hemnes kommune) stiller spørsmål ved seriøsiteten til undersøkelsene. De peker på at området er beskrevet som urørt, mens det finnes en større flatehogst, det har vært hugget i gamle dager og det finnes andre nyere inngrep. Fylkesmannens vurdering: Den miljøfaglige utredningen som er gjort er ut fra Fylkesmannens vurdering god når det gjelder de biologiske verdivurderingene. Samtidig ser Fylkesmannen at det kan være svakheter knyttet til oversikt over inngrep, avgrensinger m.m. Dette er elementer vi har søkt å fange opp ved gjennomføring av grundige befaringer. Statsskog som grunneier har kommet med en grundig vurdering av de enkelte områder og det er kommet fram opplysninger gjennom høringen. Totalt sett gir dette et godt beslutningsgrunnlag for Fylkesmannens endelige forslag. Jan Gunnar Sande (i Hemnes kommune) peker på at det er tatt utgangspunkt i den gamle rødlista i høringsdokumentet. Han mener derfor at antallet rødlistearter er høyere enn det er beskrevet i høringsdokumentet. Fylkesmannens vurdering: I innledningen er det ved en feil referert til den gamle rødlista fra Registreringene er gjort i henhold til den nye rødlista fra 2006, samt at registreringer gjort før den nye rødlista kom er oppdatert i forhold til den nye. Antall rødlistearter er derfor korrekte. Registreringene og verdisettingene Hemnes snøskuterforening mener registreringene er svært mangelfulle og er kritiske til at det ikke har vært brukt lokalkjente grunneiere under kartleggingen. 10
11 Fylkesmannens vurdering: Registreringene er gjennomført av noen av Norges beste feltbiologer, og representerer et minimum av hva som finnes innenfor de foreslåtte områdene. Lokalkjente grunneiere er brukt i og med at Statskog var med å plukke ut områdene som var aktuelle og har bidratt med sine kunnskaper om områdene. I tillegg kunne andre lokalkjente helt klart ha bidratt til flere opplysninger om områdene. Naturvernforbundet peker på at det i Holmvassdalen ble funnet mange rødlistearter somrene etter at registreringene var gjort. Årsaker til dette er blant annet forskjellige somre (tørt/vått) som gav ulikt potensial for å finne sjeldne arter. De mener at det bør være et stort potensiale for å finne flere trua og sjeldne arter i de områdene en vurderer her, og at verdisettingen og mangeloppfyllelsen bør vurderes på nytt og oppjusteres. Fylkesmannens vurdering: Fylkesmannen mener ikke det er grunnlag for å foreta ei ny verdivurdering eller vurdere mangeloppfyllelsen på nytt. Verdsettingen er gjort på grunnlag av en standard metodikk, der mange forskjellige variabler danner grunnlaget for verdivurderingen. I Holmvassdalen ble tilsvarende problemstilling tatt opp, uten at det ble gjort en oppgradering av verdien etter mange nye funn av rødlista arter. Statskog SF stiller spørsmål om hvordan en vurderer mangeloppfyllelse i forhold til det produktive arealet i de foreslått verna områdene. De peker på at det synes vanskelig å vurdere mangeloppfyllelsen for annet enn det totale arealet. De mener også at det burde vært gjort en mangelanalyse for skog som er inkludert i verneplanen for Lomsdal-Visten og i områder som er overført til andre planer. Fylkesmannens vurdering: Mangeloppfyllelsen er gitt ut i fra verneforslaget som helhet og de områder som det jobbes med i denne verneplanen. Områder som er overført til andre verneplaner (Blakkådalen og Glomdalsvatnet) er vurdert i forhold til mangeloppfyllelse i sine rapporter. Gildeskål Jeger- og Fiskeforening mener prosessen bærer preg av stor hast. Det virker som det vesentligste er å få opprettet verneområde slik at man får volum i form av arealer uavhengig av om arealene egentlig er verneverdige. Fylkesmannens vurdering: Prosessen har hatt strenge tidsfrister, men vi mener vi har klart å inkludere berørte parter innenfor de tidsrammene vi har hatt. Det har vært en lang prosess i forkant av selve oppstarten med utvelgelse av potensielt viktige områder og naturfaglige kartlegginger av disse områdene. Det ble kun meldt oppstart for områder med regional og nasjonal verdi. Naturvernforbundet mener at mangleanalysen utarbeidet av NINA og Skogforsk er feilaktig, der den største mangelen, genuin urskog, ikke er tatt med da den nesten ikke finnes i Norge. Vefsn kommune mener at det ikke er dokumentert at vern av Sirijorda dekker inn naturtyper som ikke allerede er verna i Lomsdal-Visten/Skjørlægda. Fylkesmannens vurdering: Når det gjelder mangelanalysen forholder Fylkesmannen seg til de gjeldende rapportene fra NINA og Skogforsk. Om Naturvernforbundet mener de ikke er tilfredsstillende må det tas opp med Direktoratet for naturforvaltning som oppdragsgiver. Konsekvensvurderingene Nordland fylkeskommune ber om at det blir gjennomført en analyse av de samlede samfunnsmessige konsekvenser av de foreslåtte verneområdene og tidligere verneplaner. Fylkesmannen viser til konsekvensvurderinger gjennomført av Skog og landskap og Nordlandsforskning. Statskog SF mener det er feil at rapportene som beskriver konsekvensene sammenligner produktivt skogareal som foreslås verna opp mot det totale produktive arealet i Nordland. Da vil dette utgjøre en liten andel, mens Helgeland er skogbruksmessig et avgrensa område og konsekvensene blir større. 11
12 Fylkesmannens vurdering: Rapportene bygger hovedsakelig på Helgeland som område, men det er i tillegg gjort en sammenligning med hele Nordland. Arbor Hattfjelldal peker på at konsekvensrapportene som er laget bygger på overslag og at en nøyaktig konsekvens av verna er vanskelig å fastslå. Vefsn kommune og Helgeland regionråd mener tallene som konsekvensvurderingen bygger på er feil, og at utredningen derfor ikke gir noe korrekt bilde av hvor stor del av den produktive barskogen som fredes. Fylkesmannens vurdering: Skog og landskap er den institusjonen med best oversikt over skogressursene i Norge. De har brukt taksttall fra Statskog SF. Det er aldri mulig å fastsette nøyaktig kvantum skog som kan avvirkes. Det er alltid usikkerhet knyttet til total volum stående kubikkmasse. Det er også usikkerhet knyttet til arealer som ikke kan høstes i henhold til Levende skog-standarden. Fylkesmannen mener tallene fra Skog og landskap gir et tilstrekkelig godt grunnlag for vurderingene. Rana kommune krever at det utarbeides konsekvensutredninger knyttet til næringsinteresser, reiseliv, reindrift og friluftsliv for områdene Henrikstjønna og Virvassdalen før beslutningen tas. Fylkesmannens vurdering: Etter forskrift om konsekvensutredning av skal hvert vernetiltak vurderes etter arealkrav for konsekvensutredning uavhengige av hverandre ( 2c). Selv om vi hadde vurdert områdene innenfor hvert reinbeitedistrikt, eller de ulike delplanene samlet, ville ikke det utløst krav om konsekvensutredninger da arealene ikke er store nok. Hattfjelldal kommune peker på at utkastet til verneplan ikke besvarer spørsmål rundt konsekvensene for samiske aktiviteter og rovdyrproblematikk (gjeting) med tilhørende motorferdsel. Helgelandskraft mener konsekvensvurderingene i forhold til kraft er svært mangelfulle da den ikke nevner konsekvensene for større prosjekter i Vefsnas sidevassdrag dersom det blir åpning for det ved et eventuelt vern av Vefsna. Nordland reindriftssamers fylkeslag mener det ikke er gjort en avveining mellom naturfaglige interesser og konsekvenser for reindrifta. Fylkesmannens vurdering: Fylkesmannen mener grunnlaget som ligger i høringsdokumentet og det som er kommet fram under møter og selve høringen er tilstrekkelig som beslutningsgrunnlag Naturvernforbundet stiller spørsmålstegn ved beregningene av produktiv skog, blant annet mener de at utkast til verneplan sier at det er 61,1 km 2 produktiv skog i Lomsdal-Visten. Beregninger for Holmvassdalen viste at Statskogs anslag av produktiv skog var alt for høyt, og tallene i denne prosessen må justeres i forhold til det. Videre mener Naturvernforbundet at de som har gjort konsekvensvurderingen ved ikke-vern ikke har den nødvendige kompetansen. De peker på at rapporten mangler vurderinger av konsekvenser for spesialiserte arter og arealkrevende naturskogsarter, konsekvenser for privatskogbruket om en ikke oppfyller verneønsket på statsgrunn og konsekvenser om dette ikke gjøres mest kostnadseffektivt ved å verne de mest verdifulle områdene. Fylkesmannens vurdering: Høringsdokumentet tar utgangspunkt i hele Nordland, og 61,1 km 2 gjelder for både Lomsdal-Visten og Sjunkan-Misten daa ligger i Lomsdal-Visten. Når det gjelder rapportene fra Skog og landskap, ser vi at de har hull i forhold til enkelte vurderinger. Rapportene har vært svært forsinket, og nå er det dessverre ikke rom for å gå flere runder. Statskog SF bemerker at alle MiS-figurer har undertekst, og i enkelte av dem er det åpnet for et begrenset uttak under visse forutsetninger. De mener at dette ikke framkommer, og at betydningen av skogvern derfor er undervurdert. Videre er det to hensynsområder (Virvassdalen og Storelva-Stillelva) hvor Statskog skal ha laget en helhetlig plan før eventuell skogsdrift settes i gang. De mener det er feil at man i sin helhet gjør fradrag for disse arealene. Fylkesmannens vurdering: I Skog og landskaps rapport er det i avsnittet som vurderer faktorer som påvirker virkesflyten anslått hvor stor reduksjon vernet vil ha på årlig avvirkning. Skog og landskaps rapport er en nyere rapport enn HiNT-rapport 74 fra 2006 som bygger på det samme faktagrunnlaget, oppdaterte utredningsområder og levende skog standarden. Den sier at avvirkningen reduseres med ca m 3 pr år om en ikke tar hensyn til fradrag. De skriver 12
13 videre at anslått avvirkning blir mindre enn dette da det skal tas hensyn til MiS-figurer med mer. De har ikke kommet med et eksakt tall, men sier at reduksjonen vil ligge mellom 20 og 50 %. Hvor stor reduksjonen er, vil avhenge av underteksten på MiS-figurene. Hattfjelldal kommune viser til HiNT-rapport nr. 74 fra 2006, som sier at et skogvern kan få store konsekvenser for skogindustrien. Fylkesmannens vurdering: Vi kjenner denne rapporten, og har brukt den i de tilfeller den har vært relevant. Denne rapporten er basert på de samme takstene som Skog og landskap har brukt, men rapporten fra HiNT tar utgangspunkt i mange flere foreslåtte verneområder og areal som ikke er oppdaterte i forhold til denne verneprosessen og kan derfor ikke brukes ukritisk. Helgelandskraft peker på at det for noen år siden ble gjort en kartlegging av kraftressursene i sidevassdragene til Vefsna. Her er det flere interessante prosjekt, flere av dem så store at de ikke kan betegnes som småkraft. Om et vern av Vefsna åpner for utbygging i sidevassdragene, så vil dette skogvernet stoppe det. Skogvernet vil for dem bety det samme som et fullt vassdragsvern. Dette er ikke belyst i høringsdokumentet. Videre viser de til at de ville hatt konkrete planer i Auster-Vefsna om det ikke var sagt at Vefsna skulle vernes i Soria Moria erklæringen. Fylkesmannens vurdering: Fylkesmannen har tatt utgangspunkt i at Vefsna blir verna, noe det på skrivende stund er enda større sannsynlighet for at det blir i og med at det er lagt fram en stortingsproposisjon om dette. Med et vern vil det normalt ikke åpnes for småkraftverk og prosjekter som er større enn dette. I stortingsproposisjonen er det lagt opp til at en skal fristilles fra grensa på 1 MW som maksimal installert effekt. Det presiseres imidlertid at det skal være differensiert forvaltning og at forvaltningen skal skje i lys av vanndirektivforskriften og rikspolitiske retningslinjer for vassdrag, vernevedtaket for Vefsna og Vefsna som nasjonalt laksevassdrag. Det presiseres at Olje og Energi departementet mener potensialet for små kraftverk i Vefsna er lite da nedslagsfeltet inneholder store områder med urørt natur og store naturverdier (St. prp. nr. 53 ( ) Verneplan for vassdrag - avsluttende supplering). Kartleggingene i forbindelse med skogvernet har også vist store verdier, og Fylkesmannen anser det derfor som lite sannsynlig at det vil gis tillatelse til utbygging her, uavhengig av opprettelse av naturreservat. Områdestyret Nordland krever konsekvensutredning for samlet påvirkning for reindrifta i Nordland. Fylkesmannens vurdering: På Helgeland er det gjort analyser i forhold til skogindustrien, men industri med dette omfanget har man ikke nord for Saltfjellet. I motsetning til skogindustrien er forskriftene tilpasset slik at det skal være mulig å drive reindrift innenfor de ulike områdene. Etter forskrift om konsekvensutredning av skal hvert vernetiltak vurderes etter arealkrav for konsekvensutredning uavhengige av hverandre ( 2c). Selv om vi hadde vurdert områdene innenfor hvert reinbeitedistrikt samlet ville ingen av disse kommet over arealkravet for konsekvensutredning. Når det gjelder de ulike konsekvensene for reindrifta har de kommet fram både gjennom møter, befaringer og høringen. Nord Salten Turlag og Salten Friluftsråd beklager at utredningen har lagt betydelig mer vekt på verneinteresser enn friluftsinteresser, og at det ikke er gjort en grundigere jobb for å synliggjøre denne interessen i utredningen. Konsekvensene for friluftsliv er heller ikke vurdert. Salten Friluftsråd peker på at verdisettingen og beskrivelsene i friluftskartleggingene for kommunene burde være et godt utgangspunkt for å beskrive denne interessen og vurdere konsekvensene. Nord Salten Turlag bruker som eksempel Sagvassdalen i Hamarøy som er et viktig friluftsområde som ikke er omtalt i høringsdokumentet. Fylkesmannens vurdering: Fylkesmannen ser at friluftsinteressene og konsekvensene for friluftsliv ikke kom godt nok fram i høringsdokumentet. Selv om hovedformålet med vernet er å sikre det biologiske mangfoldet, vil forskriftene for de forslåtte verneområdene i så stor grad det er mulig sikre det tradisjonelle friluftslivet. Det er åpnet for blant annet brenning av bål, jakt, fiske, rydding av stier og telting. 13
14 Lovgrunnlaget Hattfjelldal Arbeiderparti og Nordland reindriftssamers fylkeslag mener at naturvernloven ikke gir adgang til å svekke samiske interesser, og peker på at samene er anerkjent som rettighetshavere med større rettigheter enn staten. Hattfjelldal Arbeiderparti mener også at samene blir satt i en vanskelig situasjon når de blir presset til å bli kriminelle i forhold til sine rettigheter som å ta ut virke til samisk sløyd, bygging av kåter og generelt uttak av emner ellers. Fylkesmannens vurdering: Stortinget har bestemt at arealvern er en av virkemidlene Norge skal bruke for å stoppe utryddingen av arter, og i den forbindelse er det en mal for hvordan verneforskrifter skal utformes. Denne malen utvikles kontinuerlig i forhold til samfunnets utvikling, og forskriftene er hjemlet i naturvernloven. Samerettsutvalget II (SRU II) Arbor Hattfjelldal, Grane kommune og Hattfjelldal kommune mener at prosessen må stoppes inntil det har kommet en avklaring av SRU II. Det er usikkert hvordan konsekvensene av en ny forvaltningsmodell blir, og det påstås at det i verste fall kan det være snakk om dobbelt skogvern. Fylkesmannens vurdering: Det vises til NOU 2007:13 Bind B. Den nye sameretten. Utredninger fra Samerettsutvalget. Del III Utvalgets vurderinger og forslag, kapittel I kapittel og er båndlegging av verneprosesser som omfatter naturreservat omtalt, og et enstemmig samerettsutvalg mener at det ikke er behov for å stoppe disse verneplanprosessene. Annet Hattfjelldal kommune stiller seg bak Arbor Hattfjelldals uttalelse. Kåre Nilsen stiller seg bak Bjarne Johnsens uttalelse. Naturvernforbundet i Nordland og Norges Naturvernforbund har gitt felles uttalelse. De er referert som Naturvernforbundet i dette dokumentet Generelle merknader til verneforslaget Verneplanen som helhet NOF Nordland er positiv til opprettelse av alle de 28 foreslåtte områdene på Helgeland. FNF- Nordland mener skogvern er et viktig og nødvendig arbeid for å stoppe tap av biologisk mangfold og støtter derfor planen. De mener varierte og artsrike skoger er viktig for naturopplevelse og friluftsliv. Også Naturvernforbundet mener at områdene som er på høring har høy rekreasjons- og opplevelsesverdi og peker på at all hogst vil være med på å senke denne opplevelsen. De mener at Norge har store problemer med å ivareta og sikre mangfold av arter og skogtyper i tilstrekkelig grad til å hindre at de kommer på rødlista eller utryddes om ikke gjenværende skog vernes. De mener derfor at alle områdene i denne planen må vernes, og spesielt de med verdi *** eller ****dekker opp så store mangler at de ikke kan tas ut. Varntresk grendelag peker på at dette er meget populære friluftsområder som brukes til naturopplevelse og rekreasjon, og mener dette vil bli vanskelig etter et eventuelt vern. Fylkesmannens vurdering: Verneforskriftene setter ikke begrensinger på tradisjonelt, ikkemotorisert friluftsliv. FNF-Nordland, Jan Gunnar Sande og Naturvernforbundet mener det er bra at det nå tas initiativ til vern på Statskogs grunn. Her har skogen vært drevet hardt i mange årtier, og for å ta vare på de siste områdene med gammelskog og stoppe utrydding av det biologiske mangfoldet er det avgjørende at disse områdene vernes. Helgeland museum er positiv til opprettelsen av alle områdene, og mener at områder med liten eller middels verdi for skogbruket bør være uproblematisk å verne. De mener også at dette er i tråd med Stortingets målsetting. Naturvernforbundet mener at dette forslaget utgjør en liten del av den produktive skogen i regionen. Videre mener de at det er en sterk overdrivelse at dette er avgjørende for skogindustrien. De etterspør videre hvorfor det ikke er satt ingen konsekvens for skogbruket på enkelte av lokalitetene da det er åpenbart at dette gjelder flere. Her vises det for eksempel til uttalelser fra Statskog angående Indre Pantdalen, hvor det sies at de aldri skal hugge. 14
15 Naturvernforbundet mener også at Statskog har drevet rovdrift på skogen i lengre tid, og at svært store arealer med hogstflater/ungskog/monokulturer må betegnes som økologiske katastrofeområder. Det er viktig at resten av gammelskogen vernes for å oppfylle den nasjonale målsettingen om at det skal forekomme livskraftige bestander av alle arter der de forekommer. Naturvernforbundet mener at elgbestanden i regionen bør reduseres kraftig da den er for stor og beiter ned osp, selje og rogn som er viktige verter for mange lavarter. Naturvernforbundet mener at en må prioritere de mest verdifulle områdene. Om en ikke verner de mest verdifulle områdene, må det større arealer til for å dekke opp de samme manglene. Byrkije reinbeitedistrikt er i utgangspunktet positive til vern da dette sikrer områdene de bruker til reindrifta mot inngrep, men samtidig vil det føre til at de blir avskåret fra en del rettigheter. Et vern vil føre til større press på områdene som ikke er verna. Fylkesmannens vurdering: Mange av konfliktene mot reindriftsnæringa er løst da det kom nye retningslinjer for verneforskrifter i perioden denne verneplanen var ute på høring. Dette er omtalt i senere avsnitt. Nordland fylkeskommune tar den foreslåtte verneplanen til orientering. De ber om at det for Sirijorda, Geitklauvmyra, Danielåsen, Storvassåsen, Auster-Vefsna, Mellingsdalen, Litle Fiplingdalselva, Bjerkadalen og Storelva-Stillelva blir tatt hensyn til kommunens merknader for å oppnå en god balanse mellom bruk og vern. De ber Fylkesmannen om å gå i en ny dialog om vern, verneform og grenser. Fylkesmannens vurdering: Innspill fra kommunene er vektlagt og vurdert opp mot verneverdier og andre interesser. Det vises her til omtale av de enkelte områdene. Hattfjelldal Jakt og Fiskelag har forståelse for vern, men mener at forskriftene må tilpasses lokale forhold så tradisjonelle aktiviteter fortsatt kan drives. Fylkesmannens vurdering: Forskriftene vil tilpasses lokale forhold så langt det er mulig. Helgeland regionråd og Vefsn kommune peker på at dette ikke er et konfliktfritt vern til tross for at det er på Statsgrunn. Hattfjelldal kommune mener det ikke er mindre konfliktfylt å verne på Statskogs grunn i og med at Statskog SF eier 90 % av grunnen i kommunen. Hemnes kommune peker på at det har vært stor lokal motstand mot vernet på de steder Fylkesmannen har hatt folkemøter. Varntresk grendelag mener det er nok vern nå, og protesterer mot verneplanen. De sier at den som har bestemt at det ikke blir konflikter når en verner på Statskogs grunn har undervurdert lokalbefolkningens kampvilje. De forlanger at dette skal behandles politisk. På folkemøte i Hattfjelldal ble det pekt på at dette er et omfattende vern som går ut over folks trivsel. På samme måte ble det i Hemnes sagt at verneforskriftene bare tilpasses de tilreisende, og ikke lokalbefolkningen. Nordland reindriftssamers fylkeslag mener det ikke legges opp til den frivilligheten som er omtalt i St.meld. 25 ( ). Fylkesmannens vurdering: St.meld. 25 ( ) sier at framtidige skogvernprosesser skal foregå etter to hovedformer: vern av statsgrunn og frivillig vern. Dette gjelder i forhold til grunneier, og ikke i forhold til omgivelsene ellers. Bakgrunnen for at Stortinget har gitt oppdrag om at vern skal utredes på statseid grunn og ved frivillig vern er at en ønsker å sikre verneverdiene på en måte som gir mindre konflikter. I utgangspunktet er statlig vern av statsgrunn mindre konfliktfylt enn statlig vern av privat grunn. Fylkesmannen i Nordland er klar over at den store andelen statsgrunn i Nordland, og Statskogs viktige rolle ved levering av virke til industrien i fylket, medfører større interessekonflikter enn i andre regioner i landet. Derfor er det gjennomført mer omfattende utredninger enn vanlig ved skogvern på statens grunn. Dette endrer imidlertid ikke oppdraget om utredning av vern som Fylkesmannen har fått. Områdestyret for reindrifta i Nordland er kritisk til etablering av vern i henhold til verneplanen da dette vil føre til at reindrifta mister mange av sine rettigheter ved at de blir søknadspliktige. Søknadsplikten medfører merarbeid og kan føre til at samene blir nektet å gjennomføre nødvendige arbeidsoperasjoner. Også Voengel Njarke reinbeitedistrikt er sterkt uenig i at områdene skal fredes siden dette er den strengeste verneformen og det vil få dramatiske følger for deres muligheter for å videreføre samiske næringer. 15
16 Fylkesmannens vurdering: Vi viser til avsnittet om forskrifter, samt kap i NOU 2007:13 Bind B. Den nye sameretten. Utredninger fra Samerettsutvalget. Del III Utvalgets vurderinger og forslag, kapittel Dette avsnittet peker blant annet på at arealvern står i en annen stilling enn irreversible tiltak som kan få virkninger for bruk av grunn og ressurser. En viktig forskjell er blant annet at vedtak om områdevern ikke medfører at noen får tillatelse til bestemte former for bruk, utnyttelse eller inngrep, men tvert i mot vil begrense mulighetene til framtidige inngrep i området. Dette kan være med på å opprettholde naturgrunnlaget for samisk kultur. Hattfjelldal kommune peker på at statsministeren har sagt at jobb nr. 1 i forbindelse med finanskrisen vi nå opplever er å sikre arbeidsplasser. Å båndlegge arealene på denne måten er å gå motsatt vei i og med at grunnlaget for arbeidsplasser og sysselsetting reduseres. Hattfjelldal kommune har gjentatte ganger fått båndlagt arealer ved vern, og også nå går det flere prosesser parallelt. Denne bit-for-bit-politikken gjør det vanskelig å styre langsiktig. Vefsn kommune mener at kommunen og Helgeland har bidratt tilstrekkelig til vern. Hemnes kommune er bekymret for det omfattende verneforslaget, da det vil gi store begrensinger for dagens og fremtidens bruk. Helgeland regionråd peker på at det har skjedd en omlegging av skogbruket hvor det nå tas mer miljøansvar. De mener dette er tilstrekkelig og at det dermed ikke er behov for vern. Hamarøy kommune, NOF Ofoten lokallag og Norsk Grotteforbund er positive til vern. Steigen kommune er positiv til vern i Steigen og oppfatter verneforslaget som i hovedsak lite kontroversielt, særlig fordi alt areal er på statens grunn. Kommunen kan heller ikke se at de foreslåtte verneområdene vil ha nevneverdig negativ betydning for næringsvirksomhet, friluftsliv eller annen bruk av området. Skogressursene ved Storvatnet vil ikke være økonomisk lønnsom å ta ut og skogressursene ved Prestegårdsskogen er forholdsvis små. Ballangen kommune, Ballangsmark Grunneierlag og Børsvatn Hytte og Grunneierlag er negative til vern i Ballangen. Kommunestyret i Ballangen avviser verneprosessen da de mener den er basert på et faglig uforsvarlig grunnlag. Ballangsmark Grunneierlag mener planen er for omfattende og vil være til hinder for folks bruk av området. Roar Kofoed peker på at det er for mye vern i Gildeskål og kommunen blir vernet til døde. Det vil være vanskelig for kommunen å øke bosettingen i kommunen når alle områder for verdiskapning vernes. Fylkesmannens vurdering: Vern etter naturvernloven brukes for områder av stor verdi for biologisk mangfold og eller særlig vakre/enestående landskap. Det er en nasjonal oppgave å sikre områder gjennom vern og Stortinget har gitt føringer for dette arbeidet. Ballangen kommune stiller spørsmål ved om det er aksept i Stortinget for at naturvernlovens strengeste verneform, naturreservat skal brukes her. Fylkesmannens vurdering: Stortinget har sagt at et vern skal skje etter naturvernloven. I samarbeidsavtalen mellom Statskog SF og Direktoratet for naturforvaltning står det at vernet i hovedsak skal gjennomføres som nasjonalparker eller reservater. Landskapsvern har ikke vært sett på som aktuelt fra oppdragsgiver og derfor heller ikke vurdert i prosessen. Generelt er landskapsvern for svakt vern for å ivareta skogverdiene da denne verneformen ikke gir et vern av vegetasjonen ut over det som kan påvirke landskapsinntrykket. Områdene nord for Saltfjellet er i hovedsak også for små til å vernes som nasjonalparker. Melkevatn Hjertvatn Børsvatn er av en slik størrelse at nasjonalpark kunne vært vurdert, men her går det flere kraftlinjer gjennom området og et slikt inngrep er ikke forenelig med vern som nasjonalpark. Ballangen kommune og Børsvatn Hytte og Grunneierlag stiller spørsmål ved omfanget av vern i Ballangen. Børsvatn Hytte og Grunneierlag peker på at Ballangen kommune må avgi hele 10 % av sitt areal til vern når stortingsmelding nr. 25 ( ) anslår at skogvern skal omfatte ca 4 % av den totale produktive skogen i landet. 16
17 Fylkesmannens vurdering: Norsk institutt for naturforskning (NINA) og Skogforsk gjennomførte i en evaluering av det gjennomførte skogvernet i Norge. Der ble behovet for et nasjonalt vern av produktiv skog satt til å være minst ca 4,6 % hvis spesielle tilleggskriterier var oppfylt. I Stortingsmelding 25 ( ) og Stortingets behandling av denne er det ikke vedtatt et prosentvis mål for skogvernet, men det er sagt at skogvernet skal trappes opp og dekke inn de manglene som eksisterer i dagens skogvern. I Ballangen kommune vil det ikke for kommunen være snakk om vern av 10 % av den produktive skogen. Dertil kommer at manglene i dagens skogvern og den generelle fordeling av ulike skogsmiljøer ikke fordeler seg likt mellom kommunene i landet noe som fører til ulik andel av skogvern mellom de ulike kommunene. Ballangen kommune peker på at i utgangspunktet er ca 20 % av all produktiv skog vernet på grunn av utilgjengelighet. Fylkesmannens vurdering: Det er Stortinget som har bestemt at et utvalg av naturtyper i Norge skal sikres gjennom vern etter naturvernloven. Disse områdene må ha spesielle naturverdier knyttet til seg. Eksisterende ressursutnyttelse Lillian Sæterstad peker på det er økende bruk av utmarksbeite i Hattfjelldal, og at det har vært plukkhogst i mange av områdene frem til det ikke var økonomi i dette ganske nylig. Varntresk grendelag peker også på at området har vært brukt til beite i lang tid, og vil bli det også i framtida. I den forbindelse kan det være behov for tekniske hjelpemidler. Fylkesmannens vurdering: Verneforskriftene legger ikke begrensinger på beiting innenfor områder som eventuelt blir verna. Videre er det åpning for oppsetting av gjerder, samt visse muligheter til nødvendig næringsmessig motorferdsel. Areal Statskog SF oppfatter at Fylkesmannen mener at Fjellbjørkeskog i marmor-områder i Nordland og Troms generelt dekker fjellbjørkeskog på kalkrik grunn. De bemerker at mangelanalysene ikke kvantifiserer behovet for vern av de ulike typene, og at det i for stor grad er opp til vernemyndighetene om det er nok eller for lite. De mener at vern av fjellbjørkeskog bør begrenses til Nordland nord for Saltfjellet da Helgeland også har mye annet vern. Fylkesmannens vurdering: Kalkbjørkeskog-marmortype er en meget sjelden skogtype som oftest dekker små arealer. I velutviklet tilstand er den kjent fra noen få områder på indre Helgeland. Denne skogtypen opptrer på grunnlendte marmorrygger, og kan ikke sammenlignes med høgstaudebjørkeskog generelt. To viktige områder for denne skogtypen er Raudvassåsen og Storelva-Stillelva. I og med at denne skogtypen er så sjelden og stort sett er begrenset til indre Helgeland, kan ikke vernet av fjellbjørkeskog begrenses til nordlige deler av fylket. Hattfjelldal kommune sier at de i dag har verna 27,7 % av kommunens landareal og 4,2 % av det produktive skogarealet. Ved full gjennomføring av dette vernet vil andelen være oppe i henholdsvis 32,5 % av totalarealet og 25 % av det produktive skogarealet. Fylkesmannens vurdering: Hattfjelldal kommune har i følge HiNT-utredning 74 (2006) et produktivt skogareal på daa. Eksisterende produktiv skog som er vernet er ca daa, og ca daa av den produktive skogen vurdert i denne verneplanen ligger i Hattfjelldal. Dette tilsier at ca 2,9 % er vernet, og at 7,2 % foreslås vernet. Om alt dette blir vernet, vil 10,1 % av Hattfjelldals produktive skog være vernet. Naturvernforbundet peker på at om en skal nå målet om 4,6 % er det ikke rom for å ta ut lokaliteter. En er allerede nede på 4,6 % nå, og det er langt unna det anbefalte målet på 9,3 %. Områdestyret for reindrifta i Nordland peker på at stortingsmeldingene sier 4,6 %, men at energi- og miljøkomiteen i stortinget ikke var enig i dette. Fylkesmannens vurdering: Det er korrekt at energi- og miljøkomiteen ikke var enige i 4,6 %, men de har sagt at de verdifulle lokalitetene skal vernes. Dette kan bety både mer og mindre enn 4,6 %. 17
18 Naturvernforbundet peker på at jo større områdene er, jo større rom for naturlig dynamikk og variasjon. Dette vil øke verdien av friluftsliv. Urørthet Hattfjelldal kommune og Varntresk grendelag mener det er direkte feil å si at områdene er urørte. De mener områdene er et resultat av aktivt skogbruk og at det finnes veger, skogstuer, plantefelt med mer som bekrefter dette. I tillegg peker Varntresk grendelag på at det finnes andre inngrep som kraftoverføringslinjer, malmleiting, beiting og jakt. Også Lillian Sæterstad mener at det biologiske mangfoldet er et resultat av mange generasjoners bruk av arealene, med både hogst og beite, og at et vern vil føre til tap av biologisk mangfold. Hemnes snøskuterforening peker på at to av områdene i Hemnes er berørt av tyngre tekniske inngrep i form av høyspentlinjer, moderne skogsdrift, veger og andre tyngre tekniske inngrep. Det stilles derfor spørsmål ved intensjonen ved valg av områder som foreslås verna. Voengel Njarke reinbeitedistrikt mener at det er takket være samenes tilstedeværelse at områdene er urørte. Fylkesmannens vurdering: Storting og regjering har bestemt at arealvern er en av de prioriterte måtene å stoppe tap av biologisk mangfold på. Ved skogvern er det ikke et vakkert naturlandskap som er formålet med vernet, men naturtyper, vegetasjonstyper og arter. I mange tilfeller er det inngrep i eller ved verdifulle utforminger, men disse områdene innehar likevel verdier som gir grunnlag for vern. Verneform Arbor Hattfjelldal, Grane kommune, Hattfjelldal Arbeiderparti og Hattfjelldal kommune mener at dette ikke er et skogvern, men et totalvern som også omfatter alle andre naturressurser og stopper utnyttelsen av andre ressurser i og i nærheten av eventuelle naturreservat. Grane kommune ønsker en mildere verneform enn naturreservat. Hattfjelldal kommune peker på at naturreservat er den strengeste verneformen, og at denne på sikt vil motvirke og hindre det man ønsker å verne. Fylkesmannens vurdering: Det er i dag tre aktuelle verneformer for vern; nasjonalpark, landskapsvern og naturreservat. Områdene er for små til at nasjonalpark er aktuelt, og landskapsvern gir ikke tilstrekkelig vern mot hogst. Naturreservat er derfor den naturlige verneformen når det gjelder vern av skog (biotopvern). Også ved stortingets behandling av St.meld. nr 25 ( ) ble det sagt at verneform skal være naturreservat. Avgrensing Statskog SF mener at en grensedragning gjennom ensarta ungskogsbestander er lite ønskelig da dette krever stor aktsomhet og risiko ved fremtidig drift. Om det likevel gjøres, krever Statskog en tett merking som hindrer usikkerhet i fremtiden. Videre vanskeliggjør rette streker fri terrengutnyttelse da det naturlige er å følge terrenget. Statskog SF mener prinsipielt at arealer over skoggrensen ( m.o.h.) bør tas ut av verneforslaget. Disse arealene inneholder ingen registreringer av direkte betydning for skogvernet. Fylkesmannens vurdering: Miljøverndepartementet har sammen med de andre departementene startet arbeidet med å forberede en strategi for tilpasninger til klimaendringer i Norge. I den forbindelse har Direktoratet for Naturforvaltning utarbeidet en rapport: Klimaendringer tilpasninger og tiltak i naturforvaltningen (Direktoratet for naturforvaltning rapport ). I den rapporten er blant annet et av tiltakene å sørge for noen store verneområder med store klimagradienter. Grensene er ellers foreslått ut fra å få en god arrondering med grenser som er gjenkjennelig i terrenget for å fange opp hele økosystemet. Å ta med områder over skoggrensen er både gjort for å få en god arrondering og for å sikre det biologiske mangfoldet i et langsiktig perspektiv. Statskog SF peker på at målet med etablering av naturreservatene er å øke andelen produktiv skog vernet etter naturvernloven, og slik bidra til at et representativt utvalg av de typiske og sjeldne/truede elementene i norsk skogsnatur bevares for ettertiden. God arrondering fører til at 18
19 annet areal naturlig følger med for at områdene skal få god avgrensing. Disse arealene båndlegger andre ressurser for framtidig utnyttelse, og prosessen må veie vernet opp mot de interesser som da ikke lenger kan utnyttes. Fjell, vann, myr og den uproduktive skogen vil ikke være tellende areal i skogvernsammenheng, da det ikke inneholder produktiv skog. Fylkesmannens vurdering: Vi har vurdert verneinteressene opp mot andre samfunnsinteresser gjennom hele prosessen. I NINA sin evaluering av skogvernet i Norge (NINA fagrapport 54) vises det til at produktiv skog er et viktig mål for flere av skogverdiene, blant annet biologisk mangfold. Samtidig peker de på at andelen produktiv skog vil variere mellom vegetasjonssonene i landet, med en mindre andel produktiv skog nordover i landet. I tillegg vil det som Statskog SF peker på også følge med annet areal for å få god avgrensing. Nordland fylkeskommune ber om at det foretas grensejusteringer i samråd med Statskog slik at vernet areal justeres med den hensikt å unnta produktive skogarealer med god driftsøkonomi som ikke omfatter nøkkelbiotoper og standarder for Levende skog. Fylkesmannens vurdering: Verneverdiene er ikke bare knyttet til kjerneområder, men også til helheten av området. Den produktive skogen er et viktig mål for flere av skogverdiene og det er ofte i de produktive skogene den høyeste andelen av det biologiske mangfoldet finnes. Vi ser det derfor som lite hensiktsmessig å ta ut arealer med produktiv skog som ikke omfatter nøkkelbiotoper/levende skog standard ut fra et verneperspektiv. Dette vil føre til at verneområdene blir små, fragmenterte og store verneverdier vil bli utelatt. Grane kommune og Nordland fylkeskommune ønsker at grensene for de foreslåtte naturreservatene justeres så arealer med god driftsøkonomi og som ikke er omfattet av nøkkelbiotoper/levende skog standarder tas ut fra verneforslaget. Hattfjelldal kommune krever at områder som omfatter arealer hvor det er gjort store grunnlagsinvesteringer i fremtidig skogproduksjon gjennom skogsveger, planting, grøfting med mer tas ut av verneplanen. Hattfjelldal kommune krever at områder som omfatter elver og bekker som kan utnyttes til vannkraft tas ut av verneplanen. Statskog SF mener at grensedragingen må gjøres slik at energiprosjekter kan utnyttes og eventuelt innarbeides i verneforskriftene. Nordland fylkeskommune ber om at områdene hvor det er planer for utbygging av kraft, vurderes spesielt i forhold til samfunnets behov for miljøvennlig energi. Fylkesmannens vurdering: Verneverdiene er ikke bare knyttet til kjerneområder, men også til helheten av området. Fylkesmannen ser det derfor som lite hensiktsmessig å ta ut arealer med god driftsøkonomi som ikke omfatter nøkkelbiotoper/levende skog standard ut i fra et verneperspektiv. Dette vil føre til at verneområdene blir små og fragmenterte, noe som på sikt vil ha uheldig innvirkning på enkelte av verneverdiene. Om en tar med hele området vil det ivareta helheten og føre til mindre behov for vern også i framtida. Videre mener vi at når hensikten med dette vernet blant annet er å oppfylle den store mangelen bekkekløfter i dagens skogvern, så er det også vanskelig å ta ut områder med elver og bekker. Statskog SF mener at det er svært viktig at formålet med vernet avgjør hvilke områder som vernes, og at en her bør fokusere på produktiv skog. Når andre arealer tas med, vil det ramme fellesskapets utnyttelse av for eksempel energi-, grus- og mineralutvinning og motvirke statens politikk på de områdene. Statskog SF mener det er viktig at arealer uten produktiv skog veies opp mot eventuelle andre samfunnsinteresser. Det pekes videre på at disse arealene sannsynligvis heller ikke bidrar til mangeloppfyllelse. Lillian Sæterstad og Varntresk grendelag (i Hattfjelldal kommune) antar at å strekke verneområder mellom fjelltopper kun har som hensikt å oppfylle areal. Dette virker uriktig da skoggrensa er lavere enn toppene. Varntresk grendelag mener dette er meningsløst. Også Vefsn kommune synes det virker som om arealoppfyllelsen er det viktigste, og at det ikke er så viktig hva som vernes. De mener at en ved like verneverdier bør velge den lokaliteten med minst konsekvenser for næringsutøvelse. 19
20 Fylkesmannens vurdering: Det presiseres at verneverdiene er grunnlaget for vern, ikke et ønske om å øke arealprosenten. Når det gjelder inkludering av områder uten skog, gjøres dette for å dekke hele økosystemet, samt at det er en nasjonal strategi å ha store verneområder med store klimagradienter, dvs høydegradienter med mer (jf, DN-rapport Klimaendringer tilpasninger og tiltak i naturforvaltningen). Naturvernforbundet mener at, det biologiske mangfoldet vil kunne økes på sikt ved å inkludere plantefelt. Fylkesmannens vurdering: Fylkesmannen har i enkelte tilfeller valgt å inkludere (yngre) plantefelt og hogstflater. Dette har primært vært for å få til en god og fornuftig arrondering, men de fleste av områdene har i tilegg også et stort potensial som restaureringsområder. Konsekvenser Voengel Njarke reinbeitedistrikt peker på at tre områder ligger innenfor deres reinbeitedistrikt. Videre peker Ildgruben reinbeitedistrikt på at det ligger åtte områder innenfor deres reinbeitedistrikt og at område 10, 16, 23, 27 og 28 berører svenske samebyer. Ildgruben reinbeitedistrikt har flyttlei og barmarksbeite i alle unntatt Henrikstjønna, og det foregår merking i de fleste. Hattfjelldal Jakt og Fiskelag mener dette er et omfattende verneforslag sett i forhold til kommunens sterke tradisjoner med utmarksbasert næring, jakt, fiske og friluftsliv. Strenge forskifter vil legge restriksjoner på allmennhetens tilgang til dette, for eksempel fyring av bål. Fylkesmannens vurdering: Fylkesmannen er ikke enig i at verneforslaget legger store begrensinger på jakt, fiske og friluftsliv. Jakt, fiske og ferdsel er ikke regulert, samtidig som det er gjort endringer i forhold til bålfyring. Statskog SF peker på at den produktive skogen i verneforslagene samt eksisterende vern i de fem berørte kommunene utgjør ca 40 % av all produktiv skog som er verna i Nordland. Fylkesmannens vurdering: Produktiv skog i de fem kommunene utgjør ca 35 % av all produktiv skog i Nordland. Andelen ved maksimalt vern er derfor litt over, men med de reduksjoner som gjøres her mener Fylkesmannen at de fem kommunene ligger på den andelen som er naturlig ut i fra hvor den produktive skogen er lokalisert. Arbor Hattfjelldal peker på at Bergene-Holm Nesbruket har lagt ned og at Arbor dermed har mistet m 3 med biprodukter til gode priser. I tillegg anslås en reduksjon på m 3 som følge av vern. Dette utgjør ca 25 % av virkestilgangen fra Helgeland. NHO Nordland mener Arbor Hattfjelldal står i fare for å miste % av virket. Fylkesmannens vurdering: Fylkesmannen ser at et eventuelt vern ikke ville ha hatt noen positiv effekt på Bergene-Holm Nesbrukets videre eksistens som sagbruk. Fylkesmannen ser også at Arbors tilgang på rimelig virke blir begrenset som følge av nedleggingen av Bergene-Holm Nesbrukets sagbruksvirksomhet men mener at Nesbruket også i framtiden vil kunne levere spon fra den driften de legger opp til nå. Skog og landskap har beregnet den årlige reduksjonen i tilgjengelig virke til å være mellom 4 og m 3. Det er svært lite sannsynlig at Arbor Hattfjelldal alene må bære denne reduksjonen, spesielt da mye av det som vernes er sagtømmer og ikke Arbors primære virke. Fylkesmannen ser at vern av nærliggende skog vil føre til økte transportkostnader og dermed også totalutgifter da skog må hentes fra områder som ligger lengre unna. Det vises her til kapitlet om kompenserende tiltak. Arbor Hattfjelldal sier at om et vern ikke medfører kompensasjon med likeverdig virke og virkeskostnader, må det regnes med en vesentlig reduksjon eller nedlegging av Arbor vurderes. Statskog SF peker på at potensialet for fornybar energi i form av vannkraft og biobrensel er stort i disse områdene. Hvis skogvernet i for stor grad påvirker lokal virkestilgang kan det medføre at den lokale satsingen på bioenergi i mange tilfeller ikke kan gjennomføres. Fylkesmannens vurdering: Uttak av virke til bioenergi vil bli påvirket på samme måte som uttak av virke til andre formål ved et vern. 20
Miljøverndepartementet Statsråd: Erik Solheim KONGELIG RESOLUSJON Ref.nr.: Saksnr: Dato: Foredrag til Kongelig resolusjon om verneplan for skog 1. FORSLAG Miljøverndepartementet tilrår opprettelse av 21
DIREKTORATET FOR NATURFORVALTNING SIN TILRÅDING TIL MILJØVERNDEPARTEMENTET OM: VERNEPLAN FOR SKOG PÅ STATSKOG OG OPPLYSNIGSVESENETS FONDS GRUNN
DIREKTORATET FOR NATURFORVALTNING SIN TILRÅDING TIL MILJØVERNDEPARTEMENTET OM: VERNEPLAN FOR SKOG PÅ STATSKOG OG OPPLYSNIGSVESENETS FONDS GRUNN NORDLAND FYLKE 2009-2 Juni 2009 Innhold 1. Forslag... 3 2.
Verneplan for skog - vern av 10 skogområder i Nordland
Klima- og miljødepartementet Statsråd: Vidar Helgesen KONGELIG RESOLUSJON Ref.nr.: Saksnr: 14/2397 Dato: 10. november 2017 Verneplan for skog - vern av 10 skogområder i Nordland FORSLAG Klima- og miljødepartementet
Miljøverndepartementet Statsråd: Erik Solheim KONGELIG RESOLUSJON Ref.nr.: Saksnr: Dato: Foredrag til Kongelig resolusjon om verneplan for skog 1. FORSLAG Miljøverndepartementet (MD) legger med dette fram