Det blev en tur norrut för mig i helgen. En tur för att umgås med systrar, åka skidor och träffa lite folk. Det känns som bra att lämna byn lite då och då, ibland blir lugnet här lite för lugnt. Men nu är jag tillbaka. Dags att börja planera för nästa resa norrut tror jag.
Helgen i fjällen bjöd inte på det bästa vädret (bilden här ger en ganska bra vink om hur det såg ut i backen). Det blev några timmars åkning, följt av några timmars slappande, följt av några timmars åkning, följt av kvällsaktiviteter. Och syster och jag var
Startar morgonen med att bli attackerad av en liten hund. Ute är världen blå och vit. Som sig bör i December. Härliga tider! Nu ska jag göra min familj sällskap vid frukostbordet!
Det har snöat av och till de senaste dagarna. Och termometern har snällt hållit sig mestadels under nollan. Men nu var det visst slut. +4 grader är det lovat till i dag. Det finns inte mycket annat att göra än att sucka. Och tänka på att det inte är länge kvar tills jag flyttar norrut igen. Slask gör väl ingen människa glad, vare sig man gillar snö eller inte?
Det för i alla fall med sig något gott att temperaturen stiger. Min cell är inte alls särskilt kall i dag. Det går utmärkt att sitta still här inne och och plugga (eller blogga) lite. Och det är ju inte helt fel.
I dag drog jag med mig A ut på en promenad för att titta på blommor. Då Sven kommit med snö i natt kändes det extra trevligt och jag packade med mig en kamera, anteckningsblock, penna, juleskum och näsdukar. Det blev en riktigt trevlig promenad, om än lite blåsig.
Det finns mycket som kan göra mig lycklig. En av alla dessa saker är skidåkning. Skidåkning och massvis av snö. Dessutom kan man lägga till höga fjäll och vida vyer. Och ett gäng härliga människor. Vad mer kan en flicka begära av sin semester? Inte mycket om ni frågar mig.
Min första resa ner till alperna gav mersmak. Jag längtar tillbaka. Eller så längtar jag hem. Eller kanske till syrrorna på andra sidan Atlanten. Jag längtar i alla fall helt klart efter mer skidåkning. Eller åtminstone lite friluftsliv. Snälla, stäng inte in mig i en föreläsningssal eller på ett sjukhus hela våren. Jag vill ut!
Nyss hemkommen från en underbar vecka i St Anton känns staden på slätten väldigt platt och tråkig. Inga vyer, inga backar. Inget puder. Det känns redan som nostalgi att tänka på all snö vi badade i i torsdags, när D försvann över en kant i onsdags när sikten var noll och intet, när jag satte ett dropp, när A fick till några riktigt snygga svängar i pudret, eller när F och A hade fnitteranfall under middagen.
Hemkomst. Det klingar något sorgligt över det ordet i dag. Det står för slutet på något. Det står för återgång till vardagen. Det står för långt borta från familjen. Nu är det skolan som gäller igen. Skidorna får vila i alla fall till påsk. Sorgligt men sant. Men det ska bli spännande att se vad våren har att erbjuda i år!
En filt. Det är det jag vill ha. En virkad filt som jag kan ha över axlarna eller i famnen när jag sitter och stickar eller virkar i min kalla fåtölj. Av någon outgrundlig anledning så släpper ventilationen ner kall luft precis där min fåtölj står. Men flytta den då! Nja, den står ju som allra bäst där den står. Min lägenhet är inte så stor att den klarar av ommöbleringar så bra. Så en filt. Det är det jag vill ha. Då får jag ju dessutom virka också. Jag har blivit lite såld på virkade rutor. De är trevliga. Det går fort att göra en och jag behöver inte sitta med något stort stycke i famnen.
En vecka i alperna närmar sig med stormsteg. Människor, skidor, snö och berg. Jag har sett fram emot det här i flera månader. Lämna slasket och blasket här, se något nytt. Men framför allt, åka skidor igen! Mina nya skidor är underbara. Jag är förälskad. Jag hoppas att den känslan ska få djupna när vi ger oss ut på nya utmaningar. Jag är redo att ge mig av nu.
Julen drog förbi. Med temperaturer runt -35 grader höll vi oss mest inne. En och annan kortare promenad blev det med hundarna, för att inte bli tokig av att inte komma ut på flera dagar. Men julen är ju mysig inomhus. Med tända ljus, god mat och härligt umgänge.
Nyår drog förbi. Med temperaturer på båda sidorna av nollan, och snö som skrapade upp fötterna när vi sprang ut från bastun. Skidåkning i dagarna tre, badtunna och en massa trevliga människor bäddade i alla fall för en riktigt bra helg.
Nu har förkylningen slagit klorna i mig, och tentaperioden har inte dragit förbi än. Jag biter ihop och tänker på att snart är det vecka tre och då ska vi åka till alperna!
Efter fyra dagar med konstant snöande fick jag i dag åter solskenet rakt in i lägenheten. En underbar decemberdag utanför fönstret, en pluggdag innanför. Dags för en promenad.
Solen skiner, termometern visar -7 grader, kameraväskan är lätt att bära, snön låter benen jobba och hjärtat pumpar i bröstet. Jag är lycklig.