Jenny är jag: "Det är DU som sätter de höga kraven, lilla vän!" Fuck off...
Jenny är jag
fredag 16 november 2012
"Det är DU som sätter de höga kraven, lilla vän!" Fuck off...
Det finns pojkar och män också. Som är ätstöriga. Bara så ni vet. Jaha, det fick vi inte ha ifred, brudar...
I dag har vi en sådan märklig mat/dryckesbild. Tallrikarna växer. Hamburgarna är gigantiska. Kebabrullarna är lika stora som en Skogaholmslimpa. Hemlagade gourmetmiddagar. Kokböcker über alles. Vi ska kunna sautera, blanchera, stycka. Skjut ditt vildsvin, odla morötterna, ta vinet från din vinkällare. Men släng gärna in en fryst matlåda i micron. Givetvis helfabrikat. Nyttiga juicer. 2,5 dl apelsinjuice av ett populärt märke innehåller 8 sockerbitar. Men juice är ju NYTTIGT! Nja, köp en apelsin istället. Och vad är det för fel på vatten? Inget alls. Smaklös neutral dryck. Kanske det som är felet, förresten. Nu är jag en sådan som kan stå timmar vid spisen. Intresserad och tvungen. Men jag har inga barn. Och jag jobbar inte 8-5. Prisar Gud varje dag, för lönekuvertet. Nä, jag är ingen rich bitch. Skulle kanske kunna bli. Om råvarorna inte var så förbannat DYRA. Men klarar mig bra. Som många andra INTE gör. I dagens samhälle. År 2012. För jävligt.
Jag tror, att vardagarna är fyllda med makaroner, ketchup och Findus. Helgerna kan kanske innehålla något hemlagat. Festa till med chickybits och pommes. För det är ju hemfriterat. Billigt. Bemärk, jag hårdrar...
Ofta beror det på ork. Prioriteringar. Häcken full när veckodagarna rullar på. Vi ska jobba. Få in pengar. Kidsen går i skolan. De bör också ha aktiviteter. Som kostar skjortan. Eller, de behöver inte vara dyra. Föräldrar har inte råd ändå. Där jag jobbar, erbjuds en massa gratisaktiviteter. Ibland, måste vi ta en slant. Som igår. 20 pix. Då fick barn och vuxna julpyssla hur mycket som helst. (Vilka fantastiska konstverk! Borde göra en utställning.) Äta gröt och skinksmörgås. Surra. Samkväm. I flera timmar. Vi har fredagsmys. Underhållning. Sist åt vi tacos. Fullt hus. En gammal farbror hade lite problem. Visste inte riktigt. "Jaha. Brödet ska ligga UNDERST..." Skakade majs och tomathack över hela serveringsbordet. Creme fraiche skvätte hejvilt. Då ryckte en yngre förmåga in och hjälpte farbrorn. Blev mycket fniss. Gulligt.
När helgen kommer, är orken slut. Alltså, jag blir så förbannad på dubbelmoralsamhället. Lilla USA. Fattidom. Lyx. Klyftorna växer. Men vi vill nog tvärtom.
En psykolog sade till mig (jag har avverkat sju stycken): "...men vem är det EGENTLIGEN som sätter de höga kraven på dig, lilla Jenny?" Förstod vilket svar hon ville ha. "Jaa... det är ju JAG!" Hon lade huvudet på sned och nickade medhållande. "Mm, JUST det..."
Cirkusartist. Det hade passat.
Eller tolk. Perfekt kombination, förresten!
BULL SHIT MY ASS, säger jag i dag. Det var andra som gjorde det, och det började väldigt tidigt. När jag var 4 år. Blev FOSTRAD in i kraven. SYO-konsulenten tyckte jag var knäpp i kolan som ville bli tolk. "Neeej, det förstår du väl att du ska bli pianist, Jenny...?" Musikläraren blev orolig. Fick ta ett allvarligt snack. Vilken tur att jag inte är född i Ryssland. Eller Kina. "Men guuuu, tror hon att hon var såååå bra!" Ja, faktiskt så var jag det. Är fortfarande, jantelagstöntar... Sedan pajade prestationsångesten hela biffen. LIVRÄDD för att göra andra besvikna. Vilket jag gjorde många gånger. Blev för nervös. En gång blev jag mutad med pengar. Det funkade ganska bra. Men hade blivit för dyrt.
Tjata inte så väldigt på barnen. "Vad ska DU bli när du blir STOOOR?" "Blandman!" Vet att det är gulligt. "Suksöterschka!" Skitgulligt. De kan väl bara få gå runt och drömma lite. Utan att det blir en massa krav. När talangen upptäcks. Vad det nu månde vara. Så tycker jag. Jag är väl skadad. Både på gott och ont.
Borde skriva vad jag tycker om Idol och X-factor. Eller, nää förresten...
Upplagd av Jenny Christoffersson kl. 9:28 fm
Skicka med e-postBlogThis!Dela på TwitterDela på FacebookDela på Pinterest
Inga kommentarer:
Skicka en kommentar
Senaste inlägg Äldre inlägg Startsida
Prenumerera på: Kommentarer till inlägget (Atom)
Min musikaliska hjärntömning:
JennyC "Sign"
En funderingsblogg som även handlar om musik, kanske.
Jenny Christoffersson
Visa hela min profil
Klicka här, om du tycker jag har något att komma med:
Prenumerera på
Inlägg
Atom
Inlägg
Kommentarer
Atom
Kommentarer
Detta har hänt:
►  2016 (20)
►  december (2)
►  november (4)
►  oktober (3)
►  september (1)
►  augusti (2)
►  juli (2)
►  april (2)
►  mars (1)
►  februari (1)
►  januari (2)
►  2015 (7)
►  november (3)
►  oktober (2)
►  september (2)
►  2014 (7)
►  oktober (1)
►  juli (2)
►  juni (3)
►  januari (1)
►  2013 (46)
►  december (5)
►  november (3)
►  september (2)
►  augusti (9)
►  juli (5)
►  juni (2)
►  mars (4)
►  februari (1)
►  januari (15)
▼  2012 (93)
►  december (25)
▼  november (24)
I går var jag på paradisön. I dag mår jag inte som...
Femtimmars i London. På bästa nattetid.
Barndomsberättelse: Beväpnad bedjande blodsugare.
Det var inte hjärtinfarkt. Det var nervinfarkt.
Psykiga brudar. Hu...
Ok då. Det är jag som är spöket i kyrkan.
Jag BÖR göra. Men VILL inte. Då så.
I dag ballade vi ur. Flera gånger.
"Det är DU som sätter de höga kraven, lilla vän!" ...
Jaktweekend i high heels. Varför inte.
Det finns faktiskt monster.
-När ska du sjunga med Danny? -Äh. Vet inte så nog...
Bara att kasta dig ned i skiten, om du vill bli re...
Fejkade facebooklyckan. Nä, har lagt av.
Nyp mig i kinderna. På egen risk. Du kan få spö. O...
Nypiga ruggugglan borde ha gått i terapi. Sadist.....
Jag dansade balett med Françoise Bronett.
Jenny Mellanmjölk Virkpinne Svensson. Ja, och Doll...
Hade vallhundar i häcken när det var dags för toan...
Magen var som en urvriden trasa. Hoppades jag.
Hej energitjuv. Stäng in dig i en stuga. Ta med en...
Lite rävpiss är bättre än mycket socker.
Konversation med en 9-åring
Jag fick en smäll på käften.
►  oktober (44)
Populär läsning:
Ansofie gjorde skillnad. Låt oss värdera livet finare.
Jag tittade på "Bygglov" idag. Förberedde mig med mitt go'kaffe. En åttakoppars kanna. Klockan var ganska arla. Körde igång ...
En skräckhistoria, direkt från verkligheten. Tyvärr.
Ett barn sökte upp mig. Ville bara att någon skulle lyssna. För det gjorde inte mamma och pappa. Skilda. Inte mor-och farföräldrarna heller....
Tack Karin, du levde!❤️Jag blev ett år äldre. Inte du. Tyvärr.
Så sitter jag här. Och fick bli ett år äldre. "Men för fan, hon postar så många inlägg så jag hinner inte med!  Hon skriver ju så...
Sorg.
Ack ja. Att be om ursäkt för det man pysslar med. Trams, rent ut. Jag vet inte hur många gånger jag har bett om ursäkt. Typ. "Ja men ja...
Livet. Hua och usch.
Ibland blir jag desperat. Bara på tanken att jag ska leva. Utan att liksom bara få vara. Jag. Ha tiden till att förstå allt jag ska först...
Jag skiter i konsekvenserna. May them burn.
Jag måste få vakna varje dag, och vara glad för att jag vaknar. Försöka få dagen att bli sammansatt. Utföra mina uppdrag, fokusera på vad so...
Jag har fått nog!
Nä, jag har verkligen fått nog. Av människor som skyller ifrån sig. På att det är ANDRAS fel. När de själva utför handlingarna. Och är usla ...
PANG! Så tog livet en totalomvändning.
Ni vet det där med livet. Som plötsligt tar en ny vändning. Helt utan förberedelser. PANG! "Du har en hjärntumör." Då tog livet ...
Det blev inte som jag hade tänkt mig. No shit, Sherlock?
Jag läser igenom min blogg. Den som jag har i terapisyfte. Som en papperskorg, faktiskt. Precis som med skivan. Min musikaliska papperskorg....
Inget blixtlim i röven.
Ibland dyker det upp ställen. Som sätter sig i hjärtat. Det beror mycket på människorna. I alla fall för mig. Det kan vara skitfurt på ...
Så här många eller få vill läsa mitt skvaller:
Läs dessa också:
Singelmamman
Fru Fransson lever idag
I ETT AV VÄRLDENS HÖRN
vimsig i plymen
Linda Sahlberg
Sus
Mallen Enkel. Använder Blogger.