Som jeg kommer frem, krydser jeg de fleste loer helt ude ved marsken yderkant, men enkelte gange står vandet så højt, at jeg må søge længere oppe i marsken for at kunne gå videre. Når jeg vender mig om, kan jeg se fragtskibe “svæve” hen over marsken, en illusion fremkaldt af det flade landskab. Alligevel er der en vis bakketræning i at gå over den højere marsk, for der er mange små, dybt nedskårne loer, de har stejle, en halv meter høje brinker, glatte af mudder, der kræver ét stort skridt for at komme op ad.
Det frodige mudder er oversået med ekskrementhobe fra sandorme. Vadefugle, måger og skarver har indtaget vaderne. Kveller og vadegræs trives ved overgangen mellem land og hav. På en sandbanke ude i bugten hviler omkring to snese sæler. Deres pels changerer i lysere og mørkere farver. På en sælsafari ved Mandø med Vadehavscentret (vandredag 114) har jeg fået at vide, at den lysere farve fremkommer, når pelsen tørrer. Midt i bugten kan jeg se to tilgroede grønne klitter i næsten perfekt bowlerhatform. Det er Langli, den nordligste ø i det danske vadehav. Sammen med søterritoriet i Ho Bugt udgør den et fredet område med færdselsforbud året rundt. I Langli er der dog adgang ad ebbevejen i to måneder fra 16. juli til 15. september (vandredag 113) . Naturstyrelsen arrangerer også ture i traktorbus for dem, der ikke har mod på turen (3 kilometer hver vej). Faktisk kan jeg se traktoren køre derovre nu, fra øen og ud på vadens ebbevej. Måske for at betjene Naturstyrelsens fugletællere, fast beboelse har Langli ikke. Bag traktoren ses Marbæk, med højere klinter og plantage – og en vandresti, der fører fra Varde Å’s udløb i Ho Bugt og helt til Esbjergs forstæder (vandredag 263).
Bøsse købe dick dominans escort kæmpe pik porno gratis bøsse sex homoseksuel sex i silkeborg single herrer søger mænd
Bøsse modne frække herrer god dansk porno homo tantra københavn mænd hvordan får man sprøjteorgasme escort sydhavnen gay massage gay