Spesialpedagogen må leve med varige hjerneskader – Hjernerådet
-Det å mestre har fått en stor plass i livet nå. Nærmest daglig opplever jeg å få til ting. Det er deilig å mestre noe av det jeg kunne gjøre før hjerneskaden inntraff, sier Merete Holmsen. Hun måtte re-starte livet etter en hjerneoperasjon som har gitt henne et annerledes liv.
Det gikk bra i dag også! sier hun når dagen er over
Brystkreften kurerte de. Hun var også på god vei med opptrening da kreften etter mange år kom tilbake andre steder i kroppen. Men så ble det påvist svulst i hjernen. Det ble en annen skål.
Barn med funksjonshemming har fått hjelp med språket av Merete Holmsen. Etter den andre hjerneoperasjonen måtte spesialpedagogen selv få språkhjelp og støtte. -Det er noe helt annet å streve selv, enn å være fagperson for mennesker med hjerneskader, skriver hun i en bok om sine erfaringer.
Mistet grepet på situasjonen
Merete fikk brystkreft for over 20 år siden. Operasjonen var vellykket, og livet gikk videre. For 8 år siden kom kreften tilbake i leveren og skjelettet. Igjen begynte hun å trene seg opp. Men så kom sjokkbeskjeden for 4 år siden: Svulst i hjernen!
Det er blitt til to hjerneoperasjoner. Ved den siste oppsto komplikasjoner og varige hjerneskader. Selvstendige Merete med god oversikt over alle gjøremål, mistet plutselig grepet på situasjoner hun var vant til å mestre. Rett etter siste operasjon trengte hun hjelp til det meste. Språk og kommunikasjon har vært og er en utfordring. Mye behandling og rehabilitering gjør at det går stadig framover. Likevel har Merete og familien måttet innse at hun aldri kommer tilbake der hun var, verken mentalt eller språklig.
Alle ting legges i riktig rekkefølge
Merete har gått løs på den nye hverdagen med en stahet som hun alltid har vært kjent for. Hun leter mer etter ordene. Derfor gir hun beskjed til andre når det er noe hun vil si og ber om tid for å få sagt det. -Jeg ser også at øyekontakt hjelper når jeg står fast, forteller hun.
Hun trener på rekkefølge. Ikke bare rekkefølge av bokstavene. Det kan være rekkefølgen på klærne når hun skal ha på seg. Eller rekkefølgen når hun lager mat. Tingene blir lagt etter hverandre. Alle ingrediensene blir målt opp og er klar. -Jeg snakker en del høyt med meg selv og opplever at det skjerper hukommelsen, sier hun.
En hjerneskade fører til nesten daglige øvelser i å lete etter ting som «er blitt borte». Merete har kjøpt seg en sekk med mange rom der hun kan ha fast plass til alle nødvendige småting: bankkort, busskort, mobil, nøkler, leppestift, solbriller, vannflaske, blyant, notisblokk ……
-Jeg hadde ikke tenkt meg å gå inn i tilværelsen som pensjonist på denne måten. Jeg så for meg reiser og frihet til å velge. Det er en sorg å bli bundet av så mye behandling. Skaden i hjernen blir jeg ikke kvitt, selv om det går framover. Det kommer også tilbakeslag av og til. Det er sorg når jeg tenker på det. Men hva er alternativet? Jeg må gjøre det beste ut av det livet jeg nå lever, sier Merete Holmsen.
-Jeg opplever at det går opp og ned i hverdagen, men sånn er det vel for de fleste. Selv om jeg strever med mye, prøver jeg hver dag å være takknemlig når dagen er over. Det gikk bra i dag også! understreker hun.
Boken hennes heter «Høye topper og dype daler – et liv med sykdom og ervervet hjerneskade». Her formidler hun kloke refleksjoner og mange praktiske råd til andre i samme situasjon. Hun har fått hjelp med boken av Lisbeth Iglum Rønhovde som er medforfatter. Illustratør er Katrine Kallekleiv.