Jeg fornærmede (der vel ikke i mit forrige brev – jeg var saa nervøs og daarlig i dengang, at jeg veed ikke, hvad jeg skrev. Det var priseaften, jeg skrev sidst til eder og punstdagene gik jeg og var nervøs fordi jeg ikke kunde arbeide i helgen, thi da var naturen her paa det vakreste, den har ikke været vakrere og blir heller ikke vakrere i aar, og da pinsen vel var over kom 11te mai, saa fik jeg ikke arbeide den dag heller – og saa skulde jeg som god patrivt salutere i dagens anledning og var da saa uheldig at en dynamit patron explodere fortidligt idet jeg skulde sætte hente og fængtætte i den, – det gik dog efter omstændigheder ne heldigt – alle vindesruderne gik ud i min stue og fænghætten rev op armen min lidt – heldigvis laa putsaaren og vibrerede lige tel i saaret et par sener og blodaarer blev arevne, saa jeg blødde som en kalv, men nu ta er jeg det seet grodd igjen, men og historien har hindret mig lidt i mit arbeide, da jeg har havt vanskelig for at tlvæge fingrene og haandleddet, do da nogle sener er af; – tommelfen, – at let geren kommer jeg vist aldrig til at kunne bevæge udover i fra haanden; o til men det har jeg jo heller ikke saa megen bing for – værre er det, at hele.
j nat paa soleimotivet – det er billedet og til Grieg det gjælder. Om dagene ik og lærreder. Jeg arbeider præparerer i je ve det, jeg ørker om dagene – og velsigner mine kvælnings anfald, fordi de ikke je læder mig sove, saa jeg faar arbeide tages fra mig og plager og pinster paalægges mig – saa faar jeg snu begreberne om og kalde mine plager for nydelser og i) drage mig dem til nytte – kanske de af da ogsaa fratages mig – jeg begynder allerede – at kunne klare at snu mine begreber saaledes om, – naar jeg saaledes lidt over midnat overvældes af træthed, saa jeg begynder at vakle i føderne – saa siger e.
j jeg til mig selv –du har drukket dig snyde fuld – du har faaet en deilig rus – se bare til at holde dig oppe, saa ingen mærker det?" og trætheden kan sto da virkelig give mig en rus og en stiminres lens, saa jeg kan arbeide videre – indtil penselen pludselig sætter en strig bort over billedst, – da maa jeg slutte for ikke at ødelægge mere. Ja naar jeg vi nævner ødelægge – saa kommer kommer jeg ihu hvor sørgelig jeg arbeidede i gaar nat. Jeg var dygtig træt, og da det led lidt over ning over naturen – en lys sølvagtig sølvgrønt isprængt eventyrnat – græsset roia og nølit – solibladene blev liligblaa og solierne næsten hvide. Jeg saa paa mit lærred – det forekom mig kjedeligt –ting, som jeg før var meget tilfreds med di syntes mig umulige nu, – nei jeg maatte have tag i denne vidunderlige stemning jeg malte som rusende – malte omigjen hele forgrundere – indtil jeg begyndte at fryse slig, at jeg ikke klarte det længer – da først opdagede jeg aarsagen til den vidunderlige stemning, – hvert græsstraa og blomst var bedækket med rim – alle blade var hvide eller blegblaa af et lag rim – og saa havde jeg ødelagt billedet, –Idag eller rettere i nat har slidt for at sprette skaden, men soleiblade og stiller staer krollede og bøiede af nuttefrøsten igaar – og det lides paa aaret, saa solierne og dermed motivet er snart forbin-Slig rum har jeg aldrig seet for om sommeren.
-Jeg havde sat saa store forhaabninger til dette motiv iaar, – det skulde blive bedre end nogen af mine tidligere billeder af samme motiv, – kanske det endnu kun de blive det – jeg har ogsaa arbeidet i denne tid – lærredrammer, opspænding af lærred og præparering henfarbeidet med om dagerne og det er et tungt og trættende arbeide, – især opspændingen af lærredet, som ofte maa gjøres om gjen, hvis lærredet vil blive skjævtsaa springer hanske en samme istykker under præpareringen, da de ikke altid taaler den sterke stramning, som forøges, naar lærredet blir frigtigt af maa præparaturen – og saavarbeidet gjøres om igjen – men jeg synes det er godt at faa stede og arbeide sig rigtig træt selv om armen værker; thi det er det eneste middel mod nervøsiteten – jeg klarer mig med 4 timers som i døgnet, men da er jeg ogsaa træt bestandig.
o at faa et bedre billede end solebilledet hos Meyer – og saa kjøbte kanske Meyer – de det billede, som Grieg nu har. Jeg har jeg maattet ydmyge mig til at laane – at at far (et større beløb for første gang)
. saa det kan kanske gaa fremover. idet S nævnte i et af brevene at I havde jer den kasse, – hvori de tre billeder blev ar sendt i høst – vil I være saa venlige at sende den til Førde, – skrev saa et par ord om hvormeget jeg skylder eder for kragt og transport i Bergen af mine billeder. jeg har endnu intet jort med Knudsen – jeg er bange for min onde samvittighed – den vil helst være fra nu, naar jeg skal arbeide. Nu faar jeg slutte for idag – skal jeg sidde for længe iro kommer nervøsiteten ude igjen.
-i sommer. Engel beder hilse, hun er lyg hoster stadig – De bedste hilsener.