Ja, på selveste skuddårsdagen. Tenk at idag er det 28 år siden jeg kom til verden. 28 år! Kjære vene sier jeg bare. Føler jeg begynner å dra på åra jeg altså(selv om jeg egentlig bare er 7 år). Hihi! Tiden går så alt for fort, og den går bare raskere og raskere jo eldre jeg blir. Flere som kjenner seg igjen der?
Dagen idag har også gått alt for fort. Jeg hadde planer om å blogge når jeg kom fra jobb, men det rakk jeg aldri. Hadde nemlig en del ærend rett etter jobb, og da forsvant timene raskere enn planlagt. Ikveld har familien vært på kaffebesøk, noe som alltid er hyggelig. Nå er brått natten snart her og jeg ligger som slakt på sofaen. Det er virkelig godt å tenke på at jeg har fri imorgen. Kroppen trenger det nå merker jeg.
Håper dere alle har hatt en fin mandag. Jeg har ihvertfall kost meg gløgg. Uansett om tiden går alt for fort og jeg eldes, så tror jeg aldri jeg kommer til å bli for gammel for bursdagsfeiring. Hihi!
EN SUPER FEIRING ER OVER
Ja, da var det altså over. Skuddårsfeiringen som jeg har planlagt og gledet meg til sååå lenge. Når det nå er over sitter jeg her nesten litt tom, men selvfølgelig med masse gode minner etter en fantasisk fest. Det tar på å planlegge en stor fest, så det er sikkert noe med det at jeg har landet litt, samtidig som jeg sitter med en god følelse av at det hele ble vellykket. Jeg skal ikke ta på meg all "æren" for dette, for jeg har fått masse hjelp fra min kjære, noe jeg setter stor pris på. Det er veldig godt å være to sier jeg bare.
Da gjestene kom var prosecco skjenket i glassene som en liten velkomstdrink, beerpongbordet var ferdig linet opp, mens musikken ljomet fra annlegget. Latter, dans og morro er fine stikkord som oppsummerer kvelden, og når en venninne brått ville ta bilder av meg fant jeg ut at det bare var å stille opp. En liten "photoshoot" på kjøkkenet rakk vi altså å få klemt inn i alt det sosiale. Så takk til deg Frida♥ Veldig kjekt å slippe å ta bilder av seg selv for en gangs skyld. Hihi!
Jeg fikk også tatt noen bilder av mine feststemte venner, som faktisk ville stille opp på bilder til bloggen. Ikke dårlig sier jeg bare, for dette er som jeg har nevnt tidligere ingen hverdagskost.
Det ble ikke mange som dere ser, men stemningen fra disse 3 bildene viser ihvertfall happy faces som hygget seg, og det gjør meg glad. Tusen takk til alle dere som tok del i feiringen. Finere venner skal man lete lenge etter.
Nå skal resten av kvelden nytes fra sofakroken. Imorgen når jeg våkner har jeg blitt et år eldre. Tenk det... Hele 28 år blir denne jenta imorgen. De store 30-årene nærmer seg med stormskritt!
SNART KLART FOR SKUDDÅRSFEST
God morgen fine lesere! Våknet til strålende solskinn og blå himmel idag. Skikkelig go'vær. Det kunne igrunn ikke passet bedre, for fint vær gir ekstra godt humør, og ekstra godt humør kommer godt med når man skal stelle istand til fest. Ikveld er det nemlig klart for årets skuddårsfest. Åh, som jeg gleder meg. Skuddår er jo hvert fjerde år, så når jeg endelig har ordentlig bursdag må det feires med måte. Hihi! Alt er handlet inn, så nå gjenstår pyntingen av lokalet og det store spørsmålet: "what to wear??". Jeg pleier alltid å ha antrekket planlagt før en fest, men tydligvis ikke idag. Klarer rett og slett ikke å bestemme meg. Bah! Et skikkelig jenteproblem, eller snarere et luksus problem kanskje? Men men... Jeg finner nok ut av det til slutt. Har heldigvis noen timer igjen.
Må forresten beklage for at gårsdagen innlegg uteble. Noen dager har rett og slett for få timer i seg, og igår var en sånn dag. Det tar på å planlegge en stor fest, og når de siste tingene skal handles inn osv. går timene så alt for fort. Appropos handling. Her om dagen viste jeg dere noen pyntegjenstander jeg hadde kjøpt inn. Folieballonger er i vinden om dagen, og gjett hva? Jeg fant, jeg fant! Trodde ikke det var mulig i "lille" Fredrikstad, men Søstrene Grene leverte. De er så fine, bare se her.
Søte ikke sant? Skulle egentlig hatt tallene 2 og 8 også, men de var selvfølgelig utsolgt for 2-tallet. Typisk! Anyway, jeg klager ikke! Er kjempefornøyd med stjerne- og sirkelformede.
Nå må jeg nesten komme meg avgårde. Kameraet blir selvfølgelig med, så får jeg håpe menneskene som kommer ikveld er villig til å stille opp på litt bilder. Ønsker dere en strålende lørdag i dette go'været, så blogges vi mer imorgen.
Sola skinner, det er torsdag, det er to dager til årets skuddårsfeiring og jeg har fått verdens beste bursdagsgave. Igår nevnte jeg for dere at jeg for litt siden oppdaget en kul i armhulen, noe som gjorde meg veldig usikker da vi har brystkreft i familien. For å være på den sikre siden var jeg hos fastlegen min idag for å sjekke hva denne kulen kunne være, og det var HELDIGVIS ingen ting. Snakk om forskudd på en bursdagsgave. En bursdagsgave som ikke kunne vært bedre.
Noen av dere som følger meg vil kanskje kalle meg for en hypokonder. Jeg vet ikke helt hva jeg vil definere meg selv som, men jeg liker å kalle det "å være føre var". Selv om angsten til tider prøver å overta, føler jeg uansett at jeg prøver å tenke logisk og velger derfor heller å undersøke enn å la være. Når jeg får svar og det er positivt ser jeg på det som en win win situasjon siden jeg får det så mye bedre med meg selv etterpå.
Så når dette var gjort, skal resten av detaljene på plass før lørdagens feiring. Og det beste av alt er at jeg kan gjøre det med senkede skuldre og null bekymringer. Sånn en bursdagsfeiring bør og skal være. Hihi...
Ønsker dere en super torsdag i dette finværet. Jeg skal snart på jobb, men før det skal litt mat inntas.
Når en person har gått igjennom mye på helsefronten blir den automatisk veldig påpasselig når det kommer til å ivareta kroppen. Jeg er en av disse personene. Jeg fikk diagnosen Ulcerøs Collit i veldig ung alder, noe som gjorde at jeg veldig sjeldent tenkte på andre sykdommer som faktisk kunne rammet kroppen min. Idag har denne tankegangen snudd. Eller den snudde egentlig for mange år siden, dessverre. Angsten bor i meg, selv om den ikke er synlig utad. Å leve med angst er veldig tøft, noe jeg har nevnt for dere tidligere. Heldigvis har jeg lært meg noen "triks" i voksen alder, som gjør at jeg kan fungere ganske normalt i hverdagen.
Til tross for "triksene" er jeg fortsatt veldig påpasselig og skal ærlig innrømme at jeg kjenner veldig godt etter når kroppen sier ifra på en måte jeg aldri har følt tidligere. Kreft er min store skrekk, da vi har brystkreft i familien. Det finnes ganske gode statistikker på denne kreftformen, men allikevel så vet man jo aldri om man er en av de heldige eller de uheldige. Grunnen til at jeg skriver dette jeg nå skriver er fordi jeg for ca. 14 dager siden oppdaget en liten kul i armhulen. En kul jeg aldri har kjent tidligere. Det kan selvfølgelig være at det bare er en hoven kjertel, men angsten som bor i meg sier at dette må sjekkes. Jeg klarer ikke å la slike ting bare gå, noe en "frisk" person kanskje hadde gjort. Å tenke at det er sikkert ingen ting finnes ikke i min tankegang når det kommer til kropp og helse, og jeg er dessverre blitt sånn at jeg lett kan ta sorgene på forskudd. Jeg er blitt litt sånn etter mange år med sykdom at jeg eller tenker negativt enn positivt for som oftest å få en gladnyhet(heldigvis). Dette virker så mye mer logisk for meg. Imorgen skal jeg derfor til fastlegen for å sjekke ut hva denne kulen kan være, og jeg merker jeg gruer meg veldig akkurat nå. Jeg fyller 28 år på mandag, så enten blir det den beste bursdagsgaven eller den verste. Jeg X fingrene.
Ikveld skal jeg ut å spise middag med jobbjentene. Det passer igrunn perfekt, slik at jeg kan rette tankene i andre baner. Ønsker dere en fin lille-lørdag. Til dere friske sjeler der ute: NYT HVERT ENESTE SEKUND! Dere vet ikke hvor heldige dere er...
EN SUPER BRYLLUPSHELG PART II
Det er det mandag igjen dere, og første arbeidsdag etter en flott helg var over for noen timer siden. Heldigvis gikk dagen greit. Jeg hadde ingen blåmandag idag, noe jeg egentlig var litt redd for. Jeg befinner meg nemlig fortsatt i en slags boble hvor jeg drømmer meg tilbake til Fosnavåg, godt selskap med gode venner og ikke minst bryllupet. Helgen gikk så alt for fort, og jeg skulle ønske vi alle sammen kunne blitt noen dager lenger slik at vi kunne få opplevd litt av den flotte norske naturen Fosnavåg har å by på. Dessverre kalte jobb på oss alle man. Eller rettere sagt hverdagen kalte. Kanskje en annen gang. Hvem vet...
Anyway, jeg lovte dere bilder og bilder skal dere nå få. Jeg lekte meg som hobbyfotograf en hel dag, hvor jeg prøvde iherdig å ta fine bilder. Fikk merke at under "press" var ikke dette like lett som når jeg tar bilder her hjemme i ro og mak, men det ble ihvertfall noen. Når siste middagsrett kom på bordet bestemte jeg meg for og skru av kamera og bare kose meg, faktisk med veldig god samvittighet. Hihi!
That's it for denne gang. Allerde i April skjer bryllup nr. 2, denne gang i mer kjente trakter. Jeg gleder meg!
Ha en fortsatt fin mandag dere. En splitter ny episode av Vikings har nettopp kommet ut, så den skal sees nå.
EN SUPER BRYLLUPSHELG
God søndag dere! I skrivende stund sitter jeg på flyplsssen sammen med en ganske sliten gjeng. Flyet til Oslo skulle lettet straks, men selvfølgelig så er det forsinket. Bah! Finnes det noe værre når man bare lengter hjem til sofaen? Men men! Sånn er det...
Sett bort ifra dette har vi alle hatt en super helg i bryllup i Fosnavåg. Det finnes jo ikke en bedre vennegjeng å dra på tur med, og når det hele toppes med bryllup og fest, kan det bli bedre? Brudeparet var så fornøyd med gårsdagen, og det er jo absolutt det viktigste. Hihi! Fikk tatt en del bilder, men med forsinket fly og en ganske lang biltur hjem, blir det mobil-blogg på meg idag. Jeg har dessverre ikke kamera med bluetooth, så jeg lover å komme sterkere tilbake med bilder og mer oppdatering imorgen.
Det er brått torsdag, og dagen før avreise er her. Avreise til Fosnavåg, tenk det. Dette er vel et sted jeg ALDRI hadde trodd jeg skulle få oppleve, så når bryllupsinvitasjonen kom hit hjem, ble jeg så glad. Jeg har tatt to feriedager, og disse skal nytes, ja egentlig fra akkurat nå. Kunne heller ikke passet mer perfekt at jeg jobbet tidlig idag, slik at jeg virkelig får senket skuldrene før to hektiske dager. Hektiske, men hyggelige vel å merke.
Kvelden idag kommer til å gå bort i pakking, pluss at jeg skal forhåndslage ett innlegg for morgendagen. Fant brått ut at dette kom til å lønne seg, for ser ikke at jeg kommer til å få tid til å blogge imorgen. Kanskje jeg begynner å bli rutinert? Hehe... Skulle kanskje bare mangle etter at jeg har blogget noen måneder nå. Spurte forresten bruden igår om det var okej for dem om jeg tok bilder til bloggen, og gjett hva! Hun sa ja! Jeg ble så glad. De fleste jeg kjenner er ikke helt for at jeg publiserer bilder av dem, derfor det sjeldent blir bilder av andre enn meg selv her inne. Men men! Sånn er det. Vi er alle forskjellige, og det må jeg bare respektere.
Apropos bilder. Jeg prøvde å ta bilder ute idag, Eh ja! Det gikk som det gikk. Lyset er ikke helt med meg om dagen, men det er det kanskje ikke for noen. Prøvde å redigere litt, men akk ja! Kommer heller ikke bort ifra at jeg ikke er noen mester på å ta bilder, men det kommer seg sakte men sikkert føler jeg. Heldigvis går vi lysere tider imøte og det hjelper jo bare det.
Nå er det middagslaging-tid. En sulten samboer kom nettopp inn døren, så jeg får komme meg foran stekeovnen. Hihi! Ha en super torsdag dere fine lesere.
BRYLLUPSANTREKKET SOM SKJULER KOMPLEKSENE
God kveld til dere, fine lesere. Idag tenkte jeg egentlig å fortsette litt på innlegget jeg skrev igår. Jeg nevnte jo for dere at jeg har hatt kjolen hengende klar i skapet helt siden Oktober. Så fort jeg fikk vite vi skulle i vinter bryllup fikk jeg litt panikk, da ingen av de kjolene jeg hadde fra før passet til hvordan jeg syns et typisk vinterbryllupsantrekk skal være. Etter en helgetur i Oslo var heldigvis dette problemet løst.
Siden brudeparet ikke hadde kommet med noen spesielle ønsker om antrekk for damene, falt valget på en knelang kjole i fargen smaragdgrønn. Dette er en farge jeg elsker, samtidig tar den opp fargen i øynene mine, noe som gir hele looken et løft. Hihi! Det beste av alt er at den har trekvart lange ermer, noe som gjør at jeg kan skjule overarmene mine. Overarmer er et kjent kompleks for mange av oss damer, og hos meg er det intet unntak. Min kropp er utstyrt med brede hofter og skuldre, men med en smal midje elsker jeg å fremheve den slik at jeg faktisk ser slankere ut. Kjolen har en strikksøm i livet noe som gir meg den populære timeglassfiguren som er ettertraktet hos så mange. Så et lite tips til dere med brede hofter og skuldre og smal midje: FREMHEV MIDJEN! Ikke vær redd. Mange kvinner tror de automatisk vil se kraftigere ut ved å gjøre dette, men jeg lover at for de fleste er effekten stikk motsatt.
For anledningen har jeg lakkert neglene i samme farge som kjolen. Noen liker å velge nøytrale negler for bryllup, noe jeg syns er litt old fashion. De tradisjonelle reglene som en gang var for bryllup føler jeg har falt mer og mer bort med årene. Ihvertfall når det kommer til farger. Så om du skal i bryllup i nærmeste fremtid, ikke vær redd for å utforske på fargefronten. Finn en kjolen med en farge og en fasong som kler deg, og velg deretter farge på neglene. Det viktigste er at du føler deg fin. Så får de gamle tradisjonelle reglene heller tilhøre fortiden, med et unntak da så klart. HVITT ER NEINEI! Denne tradisjonen tror jeg alle vi damer kan si oss enige i, og det er at denne fargen tilhører bruden. Hihi!
God tirsdag fine dere. Sola skinner fra skyfri himmel. og fridagen nytes til det fulle. På fridagene mine liker jeg å slumre om morningene. Det fikk jeg dessverre ikke tid til idag. Ryggen har nemlig slått seg vrang, IGJEN, så når jeg igår fikk time hos min fysio klokken 09.00 idag tidlig var det bare å komme seg opp. Jeg rakk vel ikke mer eller mindre hjem før jeg måtte avgårde igjen, men denne gangen skulle jeg ut på noe som jeg har gledet meg veldig til.
Som jeg har nevnt for dere skal vi i bryllup til helgen, og forberedelsene er i full gang. Idag hadde jeg vippetime hos flinkeste Melissa som holder til hos Sara's Nailfashion. Det er rart hvor avhengig man blir av vippeextentions. Nå har jeg vært uten en stund, rett og slett for å la vippene hvile, men jeg har følt meg så naken. Følt meg som jeg var 12 år, da slike ting ikke stod på listen over ting som var interessant i det hele tatt. Nå føler jeg meg uansett helt topp, og gleder meg til helgens store fest og feiring. Tusen takk til flinke Melissa og ikke minst til deg Sara♥ Kjolen til den store dagen har igrunn hengt i skapet en stund. Den fant jeg allerede i Oktober, så nå kan lørdagen bare komme. Vippene var min siste greie som stod på "to do-listen" før ferden går til Fosnavåg på fredag. Can't wait! Kamera blir selvfølgelig med. Bare håper jeg får lov av bruden og brudgommen å knipse litt bilder slik at jeg får delt helgen med dere. Hvis svaret blir nei, må jeg bare respektere det. Det er ikke alle som liker denne bloggverdenen. Hihi!
NÅR HODE IKKE HOLDER TRITT MED KROPPEN
Kjære vene sier jeg bare! Idag har det absolutt vært en sånn dag hvor hode ikke har vært helt med. Jeg velger å tro det var den bitende kulden som møtte meg på vei ut døra som gjorde dette. Den bitende kulden jeg måtte stå i ihvertfall et kvarter før bilen var fri for is og jeg endelig kunne kjøre på jobb. I det jeg kommer ut av rundkjøringen rett nedenfor der vi bor, tittet jeg etter lipglossen min(en hverdagsrutine). Heldigvis får jeg vel si, for da fant jeg ut at jeg hadde glemt lommeboka. Så da var det bare å komme seg raskt til neste rundkjøring, snu og komme seg hjem igjen. Haha! Det er bare ikke mulig. Dette resulterte selvfølgelig at jeg kom fem minutter for seint på jobb. Fem minutter for seint gjør at jeg faller fem minutter etter på alt av dagens oppgaver, noe som resulterer i en ganske stressa meg igjennom hele arbeidsdagen.
Akkurat idag skulle det selvfølgelig være kampanjebytt på alle avdelinger samtidig, noe som vi si at jeg har en ganske massiv plakateringsjobb. I CUBUS må man multitaske, og jeg endte brått opp i kassen midt under denne plakateringsjobben. To søte damer hadde sett på den nye plakaten jeg nettopp hadde hengt opp at det skulle være 3 for 2 på alt av Sloggi undertøy og hadde plukket med seg 3 BH'er. De hadde dessverre lest litt raskt og oversett at dette kun gjaldt trusene. Når de da brått bare skulle ha en BH hver, tenkte hjernen min at her kunne jeg jo gjøre mersalg og ta 3 for 2 allikevel. DET VERSTE AV DET VERSTE VAR AT JEG ALLEREDE DA HADDE KOBLET UT OG GLEMT AT JEG NETTOPP HADDE INFORMERT DAMENE OM AT DE IKKE KUNNE FÅ DETTE. De ble selvfølgelig lettere forvirret, før latteren kom da de forstod hele greia. Flau og rød som jeg ble, måtte jeg bare unnskylde meg bort med at det var mandags morgen.
Så ja, sånn gikk nå igrunn hele arbeidsdagen. Hode holdt virkelig IKKE tritt med kroppen. Missforståelser oppstod, papirkutt flere steder, frustrasjon over et plakatmateriell som skulle inn på plastikkskinner som tok meg 45 min å få til. Ja, you name it. Idag var virkelig ikke dagen. Heldigvis har jeg verdens beste kolleger, som gjør at det hele kan taes med et smil og noen latterkuler. Imorgen har jeg fri, og det kjenner jeg passer like greit, så kan jeg starte med nye og blanke ark onsdag morgen.
Håper dere har hatt en fin og ikke minst lettere start på uken enn det jeg har hatt idag. Ønsker dere en finfin kveld videre.
EN DAG FYLT MED KVALITETSTID
God lørdag ettermiddag til dere, fine lesere. Denne morgenen er det lite som står på agendaen. Det har vært en hard uke på jobb, noe som resulterer i at jeg må bruke hode. Bruke hode og tenke fornuftig. Med andre ord så er oppladningen i full gang før nok en hektisk jobbuke. Etter en varetelling har nemlig butikken "forfalt" da alt fokus har ligget på tellingen. Vi har mottatt så masse freshe varer som skal ut i butikk, og jeg gleder meg masse. Style nye vegger og lage nye kampanjer er helt topp, og er absolutt en av mine favorittoppgaver på jobben.
Idag har min kjære og jeg fri sammen, og startet dagen med skikkelig frokostkos. Kvalitetstid♥ Det er viktig å nyte disse morgenene sammen, rett og slett fordi for vår del skjer dette kun annenhver helg. Når det er sagt spiller han nå playstation, mens jeg ser på X-Factor UK samtidig som jeg blogger. Det skjer ganske ofte at han spiller, men det er helt okej. Da får jeg tid til dere og bloggen. Jeg syns det er viktig å ha hver vår greie som vi liker å holde på med, så lenge vi ikke glemmer hverandre. Men det kommer aldri til å skje. Hihi!
Ikveld skal jentene samles, som jeg nevnte for dere igår. Vinen ligger til kjøling, neglene skal snart fikses og antrekket ligger klart. Hva som skjer utover kvelden tar vi helt på sparket. Jeg kan ikke huske sist vi gjorde noe sånt, så jeg gleder meg masse. Blir en dag fylt med masse kvalitetstid og hygge det her. Gotta love it!
God fredag, og ikke minst godt helg dere. Jeg befinner meg i skikkelig ekstase-modus akkurat nå. Vi ble nemlig ferdig med årets varetelling idag. Hurra! Alle man alle har brettet opp ermene og gjort en enorm jobb. Sjefen kaller oss "The Dream Team", noe vi er, UTEN TVIL. Før jeg dro på jobb idag tidlig hadde jeg faktisk belaget meg på å telle de siste varene på lageret, men jeg var så heldig at jeg slapp. Så egentlig vil det si at for min del var det hele over igår, men det kunne jeg jo ikke vite. Å komme på jobb å få den beskjeden at man slipper å telle gjorde virkelig dagen. Jeg kunne ikke fått en bedre start på frihelgen.
Imorgen skal det hele "feires". Jentene skal samles, noe jeg gleder meg masse til. Kan nemlig ikke huske sist. Vårt "nyttårsforsett" er å samles oftere, så det starter jo bra. Hihi! Litt vin og gode samtaler med verdens fineste venninner, det kan jo ikke bli stort sett bedre det.
Nå skal kvelden nytes med min kjære. Meksikansk står på menyen, mens Idol er en av kveldens must see TV-program. Ønsker dere en superfin start på denne herlige helgen. Nyt hvert sekund, det skal ihvertfall jeg.
MINE TOPP 6 AVHENGIGHETER
Jeg slenger meg på enda en av disse listene. Det finnes jo uendelige av valgmuligheter når det kommer til disse, så her er det igrunn bare fantasien setter en stopper. Det som er så artig å se, er at det faktisk fenger dere fine lesere. Jeg har fått tilbakemeldinger om at dere føler dere blir enda bedre kjent med meg, og det er jo nettopp det jeg vil. Denne gangen skal jeg ramse opp mine topp 6 avhengigheter. Brått er det flere av dem, men jeg skal begrense meg til seks. Hehe! Så here it goes...
1. Jeg er totalt avhengig av nesespray. DESSVERRE! Når man blir født med allergi for stort sett alt det går an å være allergisk mot, ligger det nesten i kortene. Nesespray med kortison sluttet å fungere for mange år siden, så hva gjør man? Jo, man tyr til det eneste som faktisk hjelper, nemlig Otrivin. Heldigvis klarer jeg meg med å bruke barnesprayen. Jeg prøver å overbevise meg selv om at dette er litt bedre enn å bruke den sprayen som er til voksen. Uansett er det IKKE bra, så håper jeg en dag klarer å slutte med denne avhengigheten.
2. I vesken har vi jenter mye rart. I min veske finnes alltid lipglossen Jucy Tube fra Lancôme. Denne har jeg brukt så lenge jeg kan huske. Elsker at den lukter så godt og at den er superklissete. Noe av det beste må være at en påførelse varer nesten en hel dag på jobb(hvis jeg ikke har pause og spiser). Prisen er litt stiv, men den er absolutt verdt hver eneste krone. Siden den varer så lenge, gjør prisen opp for seg der. Hihi!
3. Jeg er mobilavhengig. YEAH! That's me... Huffamej! Bruker mobilen til alt av fra bildetakning til blogg. Min absolutte følgesvenn.
4. Jeg MÅ dusje hver morgen. Hvis jeg forsover meg(noe som heldigvis skjer sjeldent), klarer jeg ikke rushe avgårde på jobb uten å ha fått våkne i det varme vannet først. Noen dusjer hver kveld for å slippe det morgenen etter, dette er absolutt ikke noe for meg. Og ja, jeg har prøvd det ut. Hihi!
5. Rot i huset, eller rot generelt er noe jeg blir veldig stresset av. Med andre ord, jeg er avhengig av å ha orden i sakene mine, enten det er på hjemmebane eller på jobb.
6. Sist men ikke minst, jeg er avhengig av en god natts søvn. Nå tenker dere kanksje: Er ikke vi alle det? Men det faktum at mange mennesker faktisk klarer seg på lite søvn er bevisst. Hvor bra det er for helsa er en annen sak. Jeg med andre ord er avhengig av ihvertfall 7 timers søvn hver natt for å fungere i hverdagen.
Har dere noe dere er absolutt avhengig av?
TROPICAL DREAM STATE OF MIND
God lille lørdag fine lesere♥ Dagen idag har bestått av enda mer varetelling. Idag har vi hatt den store butikktellings-dagen. Med andre ord: ALT SOM ER UTE I BUTIKK SKAL TELLES. Overraskende gikk det hele ganske raskt, noe vi alle selvfølgelig var strålende fornøyd med. Imorgen fortsetter nok en dag med telling. Siste delen av lageret gjenstår, så nå er det heldigvis siste innspurt. Sjefen håper på å bli ferdig imorgen, noe jeg X fingrene for ihvertfall.
De siste dagene har vært tunge. Jeg legger ikke skjul på det. Det er sikkert fordi lagertellingen foregår inne på et mørkt og trist rom. Ingen vinduer gjør at man får en følelse av å være i en bunker av et eller annet slag. For å lette på humøret har jeg prøvd å drømme meg bort. Bort til sommer og sol. Til skikkelige ferieparadis med palmer og hvite sandstrender. Denne drømmen har jeg tydeligvis tatt med meg hjem, for ikveld har jeg drømt meg bort i bilder på Google. Hihi! Det er jo så mange flotte steder, steder jeg velger å kalle for tropikale paradis. Befinner meg selv i skikkelig "tropical dream state of mind". Enda godt ukene går fort, for brått er vår og sommer her. Jeg klarer nesten ikke vente.
Drømmedestinasjonen har vel ganske lenge vært Maldivene, men Hellas og Bahamas frister også. Jeg har vært i Hellas et par ganger, noe som virkelig ga mersmak. Kjenner jeg gleder meg til å planlegge sommerferie jeg nå. Hvor ferden går er enda ikke avklart, men det blir sikkert topp uansett hvor ferden går.
EN EKKEL TELEFONSAMTALE
Herlighet! Det her har jeg helt glemt å fortelle dere. Sikkert fordi jeg bare ville fortrenge det hele. Husket såvidt på å fortelle det til samboeren. Anyway!
Fredag morgen fikk jeg et anrop på telefonen min fra et nummer jeg ikke kjente til. Min første tanke var: "Argh! Nå ringer det en telefonselger, IGJEN". Tenkte derfor egentlig å ignorere det hele, men nysgjerrigheten tok over. I det jeg svarte på anropet, reagerte jeg litt på at det hørtes ut som samtalen kom fra utlandet. Dere skjønner hva jeg mener? Det skurrer liksom litt på linjen. Brått var det en dame som pratet engelsk som svarte i andre enden. Hun presenterte seg som en eller annen som jobbet i Microsoft, og at hun var lei seg for å måtte meddele at PC'n min var hacket. Den var visst skikkelig grovt hakcket, og den enste måten dette kunne rettes opp i var hvis jeg ga henne tilgang til min PC. Hjelp tenkte jeg med en gang. Skulle det skjedd noe med min kjære blogg-kompanjong, hadde det brått vært litt krise.
Etter masse skravling frem og tilbake klarte hun å nevne at PC'n stod i mitt navn. Det var først da jeg skjønte at noe ikke stemte. Vi har nemlig kun 1 stk. PC i hus, og den står ikke mitt navn, men i min samboers navn. Jeg prøvde å forklare at jeg skulle få noen andre til å fikse problemet, men da klikket det for dette kvinnemenneske. Hun ble superhissig og spydig. Til slutt la jeg på, nesten litt skjelven. Jeg har aldri opplevd noe liknende, så jeg ble faktisk litt engstelig. Siden nummeret var av det norske slaget bestemte jeg meg for å søke det opp. Rett og slett for å sjekke om det hele kunne gi meg noe svar på hvor denne telefonsamtalen kunne komme fra. Gjett om jeg fikk sjokk da søket ga et treff, et treff som viste at nummeret tilhørte Våler kommune. Et annet nummer stod opplyst over det mobilnummeret som hadde kontaktet meg, så jeg ringte det nummeret med det samme. Og joda, gjett om jeg fikk svar på det jeg lurte på. Nummeret var/er hacket av svindlere som bare er ute etter å gjøre ugagn. De jobbet visst på spreng etter å finne de skyldige. Informasjonen jeg fikk hjalp ikke akkurat for den engstelige Linda, men jeg ble forsikret om at så lenge jeg ikke hadde gjort noe av det den utenlandske damen hadde bedt meg om, kunne jeg ta det helt med ro. Lettelsen kom etterhvert, men det satt litt i at denne personen faktisk fant mitt telefonnummer og ringte akkurat meg. Hvorfor meg? Kanskje teit å stille seg det spørsmålet, men allikevel.
Off nei! En ekkel telefonsamtale var det ihvertfall. Jeg er bare glad jeg var såpass oppegående at jeg innerst inne forstod at det var noe som ikke stemte. Du lurte ikke meg nei. DUMME NEK! Har dere opplevd noe av det samme i det siste? Vær uansett OBS om dere skulle få et slikt anrop. Legg på med en gang. Ikke ta praten, for det er nemlig totalt unødvendig bruk av tid. Hihi!
Det er allerede 14 dager siden jeg kom meg tilbake på jobb. 14 dager siden jeg sluttet på hestekuren med antibiotika. Hvordan føler jeg meg idag? Hmmm... Har tenkt litt, og kjent veldig etter den siste tiden om jeg faktisk føler meg noe bedre. Etter mange år med sykdom, tror jeg det "ligger litt i mine gener" det å kjenne ekstra godt etter. Jeg kjenner og føler på hver minste lille ting. Litt slitsomt er det, men jeg er igrunn glad for at jeg har denne "tankegangen", for som oftest tar jeg ikke feil om det er noe som ikke stemmer.
Jeg har kommet frem til at jeg tok et riktig valg med å starte opp med antibiotika, også denne gang. Og ikke minst at jeg tok det valget om å sykemelde meg. Det å sykemelde seg er noe som nemlig sitter langt inne for meg. Det føles alltid litt ut som et nederlag. Men jeg ser tilbake i tid og ser hvordan jeg hadde det, og tenker at jeg var veldig fornuftig. Før jeg startet på antibiotikakuren var nemlig ingen ting helt på stell. Musklene i mageregionen jobbet konstant, slik at det føltes ut som jeg hadde hjertebank. Jeg hadde vond lukt på hvert eneste toalett besøk og en kropp som rett og slett ikke ville eller orket. Jeg orket jo en lang stund, men som dere så, gikk det som det gikk. Her er det mye viljestyrke inni bilde. Jeg er ikke feilfri, men jeg har lært meg å kjenne når jeg trenger en antibiotikakur, så jeg håper jeg etterhvert klarer å lære meg til å si nei når kroppen sier ifra. Rett og slett stoppe opp å lytte til hva den har å fortelle. Dette er jo så viktig nettopp for å unngå at jeg kommer i slike situasjoner igjen. Dessverre kommer det nok til å skje en gang innimellom uansett. Jeg ser ikke at det er mulig å forutse og forhindre hver eneste gang. Kanskje jeg tar feil? Det får tiden vise.
Idag føler jeg meg mye bedre. Musklene slapper mer av, lukten er bedre og formen føles stigende. Så ja, valget var som sagt riktig. Det er rart hvordan kroppen og hjernen fungerer sammen, men jeg er glad de gjør det. Starten på det nye året var tung, men jeg ser lyst på tiden som kommer, og satser på at 2016 blir et fint år. Jeg har et livsmotto. Et livsmotto jeg sverger til, siden jeg aldri helt vet hvordan formen er om en måned eller to, ei heller imorgen. Et motto kanskje flere burde tenke litt på.
"Lev livet i nuet, du vet nemlig aldri hva morgendagen bringer"
Sykdommen min er en del av meg, sånn er det bare. Derfor prøver jeg hver dag å gjøre det beste ut av hva livet har gitt meg.
EN AV LIVETS STØRSTE GAVER
Det er lørdag kveld og en sliten kropp har endelig inntatt sofaen. Dagen idag har gått i ett, men det har vært en utrolig fin dag. Igår nevnte jeg jo for dere at jeg skulle noe utrolig hyggelig idag rett etter jobb, men hva jeg skulle, det var hemmelig.
Idag var det nemlig klart for babyshower igjen, så da forstår dere nok hvorfor dette måtte holdes hemmelig. Jeg kom dessverre litt etter den vordende moren ankom, men sånn er det når man må jobbe. Heldigvis rakk jeg å få litt av etterreaksjonen da en ganske rørt venninne åpnet døren for meg. Min kjære vakre venninne hadde fått for seg at hun ikke kom til å få noen babyshower siden termindatoen er rett rundt hjørnet, men dette har vært planlagt i lang tid, noe hun så absolutt fortjener.
- Kjære vakre du♥ Om du skulle få en babyshower var vel aldri et spørsmål, for selvfølgelig skulle du det. Du er en vakker sjel både på utsiden og på innsiden, og fortjener kun det beste. Du og din kjære venter nå et lite mirakel, en av livets største gaver. En prins kommer til verden i slutten av februar, og jeg er ikke i tvil om at denne lille prinsen kommer til å få masse kjærlighet og trygghet hos dere.
En lang, men UTROLIG HYGGELIG dag nærmer seg slutten. Jeg er alene hjemme ikveld. Vi var egentlig bedt i bursdag begge to, men fornuften seiret, og jeg ble hjemme. Et vinglass eller to skal nytes, før jeg ganske sikkert kommer til å sovne på sofaen. Hihi!
Nyt resten av denne fine lørdagskvelden♥
Det er fredag, igjen. Hurra! Føles egentlig ut som det var igår det var søndag, og en ny uke sto for dør. Jeg har sagt det så mange ganger, men jeg sier det igjen: hvor blir ukene av?
Tiden går så alt for fort, men det er egentlig greit med tanke på at vi brått er i Februar. Jeg har nemlig sett frem imot denne månenden ganske lenge nå. Hvorfor? Jo, fordi det er så mye gøy som skal skje. Formen er heldigvis ganske allright om dagen, så får bare håpe det varer, slik at jeg får med meg alt dette jeg har gledet meg sånn til.
1. Allerede imorgen skal jeg noe jeg har gledet meg til lenge. Hva det er jeg skal må dere smøre dere med tålmodighet frem til imorgen med å få vite, da dette er hemmelig. Hihi! Lover å dele hva jeg har gjort når kvelden nærmer seg. Jeg skal nemlig på jobb først, så det kommer til å bli hektisk.
2. I Januar måned klarte vi å øke omsetningen vår med hele 10% i CUBUS Torvbyen. Hurra for oss! Dreamteam som sjefen kaller oss. Alle butikker som klarer 10% økning i en hvilken som helst måned, spanderer CUBUS middag på. Siden vi holder på med varetelling i disse dager, regner jeg med denne middagen blir lagt på en dag etter vi er ferdig med dette, slik at vi kan feire både økningen og endt varetelling. Dobbelfeiring er aldri feil. Hihi!
3. Den tredje tingen jeg gleder meg til er uten tvil å få satt på vipper igjen. Haha! En skikkelig overfladisk greie, som "dessverre" betyr så alt for mye for meg og min selvfølelse. Sist jeg var å fylte på vipper var i slutten av desember. Da ble vi enige om å ha ett lite opphold. Dette for å la vippene få litt hvile. Skal ærlig innrømme at det er ganske deilig å være uten å, men jeg føler meg rett og slett naken nå. Så 16. Februar er jeg back on, og gjett om jeg gleder meg.
4. Fredag den 19. Februar reiser min kjære og jeg til Fosnavåg med en stor vennegjeng. Bryllup står på agendaen, og dette har jeg sett frem imot sååå lenge. Tenk å få oppleve at et vennepar skal gifte seg, og i tillegg skulle få oppleve norsk natur. Nei, dette kommer til å bli et minne for livet. Det er jeg helt sikker på. Jeg har fått fri fra jobb fredagen vi reiser, så den helgen skal nytes til det fulle.
5. Sist men ikke minst så har jeg gledet meg max til bursdagen min iår. Jeg er nemlig skuddår-barn. Ja, jeg har ordentlig bursdag den 29. Februar, en dato som kun dukker opp i kalenderen hvert fjerde år. Jeg føler igrunn at dette er ganske så spesielt, og elsker derfor å gjøre litt ekstra ut av feiringen. Bursdag er noe jeg tar høytidelig, og min er intet unntak. Hihi! Jeg har jeg leid et lokale den 27. Februar, hvor jeg har bedt inn masse venner til et heidundrendes kalas. Finnes vel ingen bedre anledning enn dette for å samles i en ellers så hektisk hverdag.
Har dere noe dere gleder dere til i Februar?
Nå skal denne jenta hoppe i dusjen. Sein jobb på meg idag, noe som føles ganske greit, etter en ganske grumpy og sliten Linda igår kveld. Å få sove litt lenger på morningen er aldri feil og kan virkelig utrette mirakler. Hihi! Ønsker dere en super start på helgen♥
DETTE SKJER KUN EN GANG I ÅRET, HELDIGVIS
Arbeidsdagen idag er over, og for en dag det har vært. Startskuddet for årets varetelling smalt idag. Dessverre er dette den tiden på året hvor jeg faktisk gruer meg litt til å gå på jobb(det motsatte av hva jeg vanligvis gjør), for jeg vet hvor mye dette tærer på kroppen min. De siste årene har jeg begynt å slite med muskulaturen i ryggen, så ja. Får bare X fingrene for at jeg ikke får skikkelig plager. Skal uansett bestille meg en time hos min faste fysioterapeut så fort vi er ferdige. Det trengs sikkert å knekke på plass litt både her og der. Hehe! Heldigvis er det varetelling kun en gang i året, så det er bare å brette opp ermene og ta det hele med et smil.
Det finnes faktisk noen positive ting med varetelling da. Tro det eller ei! For utenom å få oversikt over varebeholdningen i butikken, får vi ryddet masse, og det beste av alt: JOGGEDRESS SOM DRESSCODE. Dette bruker jeg selvfølelig aldri til vanlig, men i disse dager er det lov. Veldig lettvint å finne antrekk for morgenene med andre ord.
Etter 6 timer på lageret, totalt isolert fra finværet, smatt jeg fort ut med kameraet når jeg kom hjem. Det fristet mer å ta bilder ute idag, enn inne. Solen gjør noe med meg, noe sikkert flere kjenner seg igjen i. Og som dere ser, joggebuksen er på.
Nei, nå må jeg kaste meg i bilen. Vi skal nemlig på middag hos svigers. Det kunne ikke passet bedre å få komme til ferdig dekket bord akkurat idag. Vi er heldige.
Nyt denne fine torsdagen. Imorgen er det fredag igjen, og en ny helg står for dør.
DET KUNNE GÅTT SKIKKELIG GALT
Jeg tenker tilbake til da jeg var liten, hvor min mor stadig maste på meg: "Ta på deg refleks Linda, det blir snart mørkt". Enda så harry jeg syns det var, tok jeg den på, etter mye om og men vel å merke. Jeg visste jo egentlig innerst inne hvor viktig den lille runde plastikkgreia var. Idag, når jeg har blitt eldre skal jeg ærlig innrømme at jeg aldri bruker refleks. Til mitt forsvar er jeg sjeldent ute i mørket slik at det trengs, men hadde jeg vært det hadde jeg absolutt tatt den på.
Nå lurer dere kanskje på hvorfor jeg brått tar opp dette. Ja, det har vært mye om dette temaet i media den siste tiden, helt siden if gikk inn i samarbeid med de norske designerne Mardou&Dean, hvor de skapte en trendy reflekskolleksjon. Men dette er ikke grunnen for at jeg velger å skrive det jeg nå gjør. Selv om tidspunktet "passer".
Istad var jeg nemlig ute å kjørte i mørket. Jeg var på vei hjem fra min mor og far, en strekning som ikke er lang. Dette er en vei jeg kjører hver dag, frem og tilbake på jobb. Med andre ord en vei jeg kjenner veldig godt. I løpet av denne strekningen er det et overgangfelt som skiller seg litt ut fra de andre, med tanke på belysning. Jeg kom kjørende i 60 km/t og fant meg selv i situasjonen hvor jeg måtte bråbremse. Skikkelig bremse, så bilen min sklei på den våte og klissete veien. Der, midt i overgangfeltet, tuslet nemlig en gutt, med hetta godt dratt ned over ansiktet. Fargen på jakken og buksen gikk i ett med den mørke asfalten, så i et sekund så jeg ikke denne gutten i det hele tatt. Heldigvis, ja HELDIGVIS så jeg han i tide. I tide så jeg rakk å bremse, mens han småløp ut av feltet. Først fikk jeg veldig dårlig samvittighet, så like etterpå ble jeg faktisk litt irritert. Hvor var refleksen? Nei, den var ingen sted. Tanken streifet meg om hvor galt det faktisk kunne gått. Jeg hadde fått skylden, en skyld som egentlig ikke hadde vært min, fordi han manglet refleks. Off nei! Jeg er bare glad det gikk bra.
Gammel eller ung: BRUK REFLEKS sier jeg bare! Det er så lett å tenke at det skjer ikke meg. Dessverre kan man ikke forutse dette og være 100% sikker. Hadde vi kunne forutse dette hadde vi selvfølgelig ikke trengt denne refleksen, men vi kommer ikke bort ifra det faktum at vi faktisk bør/må bruke den. Den redder liv, og et liv er verdifullt♥