Min egen fortælling: Min svoger var en tyran - Hjemmet DK
Min egen fortælling: Min svoger var en tyran
Jeg havde altid haft et tæt forhold til min nevø. Han var en sød, klog og følsom dreng. I det sidste stykke tid havde jeg dog bemærket en ændring med Jesper. Han var blevet så nervøs, og så virkede han bange for sin far. Det sidste desværre med god grund.
Jeg kunne faktisk godt lide min svoger Thomas. Han var altid mand for at hjælpe mig med praktiske ting, eller hvis der var noget med min skat eller bank. Han var nemlig økonom, så den slags havde han forstand på. Min søster Lise havde fundet en god mand, uden tvivl. Der var bare én sten i skoen. Jesper, Thomas og Lises store dreng. Han gik i 3. g nu, og han havde det ikke godt. Jeg kendte Jesper ud og ind. Lige fra han var lille, havde jeg passet ham meget, og vi var blevet tætte gennem årene.Problemerne startede, da Jesper afsluttede 10. klasse. Han drømte om at blive tømrer, men den tanke kunne Thomas slet ikke forlige sig med. Jesper skulle være økonom. Det havde han allerede understreget i talen til Jesper ved hans konfirmation. Når Jesper besøgte mig, var han begyndt at virke nervøs i forhold til sin far. Alt hvad hans far sagde, tænkte han længe over.
En aften havde jeg prøvet at tale med Thomas om Jesper. Jeg sagde, at han var stresset, og at han måske havde andre planer for sit liv end sin fars. Thomas trak bare på skuldrene. Jesper endte da også med at starte i gymnasiet. Og nej, det gik ikke særligt godt. Allerede i 1. g pjækkede Jesper en del, og han fortalte, hvordan Thomas konstant bad ham aflægge rapport over, hvad han lærte i især matematik.Jeg prøvede at opmuntre ham, så godt jeg kunne. Hvis han bare kunne komme igennem gymnasiet, så var Thomas måske til at tale med bagefter. Men derhjemme svingede Thomas pisken over Jesper og hans lektielæsning, og der blev ikke lagt fingre imellem, når Jesper kom hjem med en ikke særligt prangende karakterbog. Thomas havde et voldsomt temperament, når han først blev gal. Lise, min søster, holdt sig mest i baggrunden og forsøgte at glatte ud.Da Jesper var halvvejs gennem 3. g, begyndte jeg at blive rigtig bekymret for ham. Han var bleg, nervøs og så ud til at sove alt for lidt. Thomas' reaktion på det var at lægge et endnu større pres på sin søn. Lise og jeg stod ude i deres køkken en aften, da vi hørte Thomas brøle. – Så tag dig dog sammen! Du er simpelthen for doven, for du er jo ikke dum, vel?Da de sidste ord faldt, hørte vi en stol skramle voldsomt og vælte. Et sekund senere smækkede hoveddøren. – Nu må du falde ned, Thomas! Hvordan er det, du behandler ham? råbte jeg. Det fløj bare ud af mig. Jeg havde reageret spontant og stod nu i stuen, hvor Thomas lignede en tordensky. Lise kom lige i hælene på mig, hun havde vist også fået nok. Vi diskuterede ophedet, hvordan man fik unge mennesker motiveret til at gøre det ene eller det andet. Men Thomas var uden for rækkevidde. Han havde stirret sig blind på sin idé om, at Jesper skulle presses frem.Da jeg kom hjem til mig selv senere, fandt jeg Jesper inde i min sofa. Han vidste fra gammel tid, hvor min ekstranøgle lå. Han var som forstenet. Men langsomt begyndte han at tale. Han kunne ikke holde sin far ud, og slet ikke hans måde at drive ham frem på. Han skræmte ham. Han følte sig også svigtet af sin mor, der bare så til uden at gribe ind.Jeg var så ked af det på Jespers vegne. Den glade dreng, jeg havde kendt altid, sad nu her og lignede en ung mand på sammenbruddets rand. Det var tydeligt for mig, at han ikke skulle tvinges igennem mere af hverken sin far eller af gymnasiet. Jeg ringede til min søster og fortalte hende, at Jesper var hos mig og blev der. Dagen efter tog jeg en fridag og brugte den på Jesper. Vi fik talt mere, og han endte med at spørge, om han ikke kunne bo hos mig i en periode. Jeg overvejede det. Jesper havde brug for ro og beskyttelse, men jeg var stadig kun hans moster. Ikke desto mindre sagde jeg til ham, at jeg ville tage en grundig snak med hans forældre om det. Jeg gav ham et stort knus, da jeg aftenen efter tog over til Thomas og Lise. Thomas blev først sur, da jeg kom med mit forslag. Jeg kunne da ikke bare overtage deres søn. Og der var jo ikke mere end fire måneder tilbage, før Jesper kunne blive student. Hvad skulle der blive af ham? Men Lise var med mig, da jeg tog bladet fra munden. – Hør Thomas. Sådan som Jesper har det lige nu, så bliver der slet ikke noget ud af ham. Han er i kulkælderen, og du skal stoppe med at presse ham. Min søster gav mig ret: – Dér, hvor vi er nu, er vi nødt til at tænke på Jesper først, og kun på ham, sagde hun og så alvorligt på sin mand, der nu langt om længe faldt ned på jorden. Bagefter blev vi enige om, at Jesper skulle blive boende hos mig i en periode. Og nej, selvfølgelig skulle han ikke bare dandere den, men han skulle have ro. Jeg så lettelsen i hans ansigt, da jeg kom hjem og fortalte ham det. Jesper sprang fra gymnaiset. Og som ugerne gik, livede han langsomt op. Vi talte meget sammen. Det var stadig tømrerdrømmen, der fyldte. Men jeg gjorde meget ud af at pointere, at han skulle tænke sig godt om, før han besluttede sig. Nu er der gået nogle måneder. Thomas er faldet ned, og Jesper snakker heldigvis med sine forældre igen. Han vil stadigvæk være tømrer, og i næste uge har han en aftale hos en erhvervs- og studievejleder. En aftale han helt og holdent selv har arrangeret. Det lover godt, og det er både jeg og hans forældre både stolte og glade for, at han selv tog initiativ til. LÆS OGSÅ: Min egen fortælling: Min datter blev drugrapetLÆS OGSÅ: Min egen fortælling: Jeg er færdig med at skamme migLÆS OGSÅ: Min egen fortælling: Min stedmor brugte løs af min fars arv
Jeg nyder min tredje alder
Læs Bentes historie her: » Nu slipper jeg ham aldrig igen
Selvom der næsten var gået 50 år, siden Bjørn og jeg var kærester, så havde jeg aldrig glemt ham. Derfor gik der også et sus igennem mig, da han en aften ringede og spurgte, om vi kunne ses igen. Læs om Birthes store kærlighed her » Min egen fortælling: Min datter skabte splid imellem os
Michael og jeg havde været enige om, at vi skulle støtte hinanden, selv om vi nu var blevet skilt. Så at hænge mig ud over for vores datter, var vel ikke lige måden at gøre det på?
Læs hele historien her » Mit barn forsvandt
Katastrofeferien reddede vores forhold
Min mand og jeg havde begge haft alt for meget at se til. Nu skulle vi på ferie og prøve at finde hinanden igen. Humøret var da også højt, da vi landede på Gran Canaria, men så opdagede vi, at alt Læs om Mariannes ferieeventyr her » Drømmeferien endte i kaos
Læs Lindas historie her » Min egen fortælling: Man kunne ikke stole på Trine
Jeg havde kendt Trine siden 6. klasse, og jeg holdt af hende, men med årene var jeg begyndt at bemærke et træk ved hendes personlighed, som jeg ikke brød mig om. Læs hele historien her » Han havde altid været mit smertensbarn
Min store tragedie: Min søn magtede ikke livet længere » Min veninde elskede intriger
Læs historien her » Min svigerfar flirtede med mig
Læs hvordan Linda får tacklet sin svigerfar her » Min egen fortælling
Hold så op med al den brok!
Læs hele Vibekes blogindlæg her » Skal vi ikke bare rose hinanden lidt mere!
Hvorfor synes vi, at det er så overfladisk at gå rundt og rose hinanden? Læs hele Vibekes blogindlæg her » Det du siger, er du selv
Der findes et gammelt udtryk, der hedder: Det du siger, er du selv. Jeg kan ikke lade være med at tænke, at havde min gamle veninde taget de kloge ord til sig, så havde hendes liv været en hel del lettere.
Brev til Vibeke: Skal jeg fortælle min demente mand om vores søns død?
'En mor' skriver til Vibeke: - Min søn ligger for døden, og jeg er meget i tvivl, om jeg skal tage min mand med til begravelsen, da han er dement og er meget forvirret og ikke forstår, hvad der foregår.
Læs Vibekes svar her » Brev til Vibeke: Skal vi fortælle ham om hendes utroskab?
'Søsteren' skriver til Vibeke: - Jeg ved, at min svigerinde har været min bror utro, og nu ved jeg ikke, om jeg skal fortælle ham det. Jeg er meget nervøs for, hvordan han vil tacke det. Hvad skal jeg gøre?
Læs Vibekes svar her » Brev til Vibeke: Mine venner har vendt mig ryggen
Sidste år kom jeg op at skændes med min barndomsvendindes kusine til årets julefrokost. Selvom julefrokosten er en fast tradition blev den, på trods af mine undskyldninger, afholdt uden mig i år. Jeg føler mig svigtet - skal jeg konfrontere min veninde? Læs Vibekes svar her » John ser alt
Brev til John: Ringer ekskonen?
'Mor' oplever, at der bliver ringet til hende og hendes mand, hvor røret bliver lagt på. Er det hendes mands ekskone, der ringer?
John ser alt » Brev til John: Mine naboer er vrede på mig
'M.T.' er blevet uenig med sine naboer, og nu er de så vrede på hende, at hun gerne vil flytte. Men kan hun finde en egnet bolig?