Et siste farvel til motorsykkelen | Nytt år 2017 – inspirasjon søkes fremdeles
← Er krisa også blitt en mild influensa ?
Gratis lån ? →
Et siste farvel til motorsykkelen
Postet den 05/05/2009 by Sunde
Lørdag skjedde det. Det endelige farvel med motorsykkelen. DL 650 V-Strom ble hentet av sin nye eier, som litt utstø måtte meddele at dette å kjøre stor sykkel nok kan føles utrygt iblandt. Ikke så rart han egentlig sa det, da lappen ble tatt på sensommeren ifjor og den eneste motorsykkel-kjøringen han har fått gjort, er på en 125 cc lett motorsykkel.
Stående i grusen i gården, med sykkelen feil vei – ble det mye baksing og styring for endelig å komme seg avgårde. Med sønnen i bilen og far på sykkelen, tenker jeg nok turen til Tønsberg ble en lang tur. Flott vær – det skal være sagt. God lyd i sykkelen, alt fungerte som det skal og det blåe vidunderet suste avgårde i vårvinden. Selv ble jeg stående igjen selvfølgelig med en litt tom følelse av at en epoke definitivt var forbi. Egentlig er det greit, fikk egentlig aldri tak på selve essensen av det å ha motorsykkel, nemlig den mye omskrevne frihetsfølelsen som ekte motorsyklister blir så begeistret for. Jeg liker nok best tanken på å ha. Eie, pusse, vaske og vise fram. Kjøringen føles litt meningsløs, om man ikke skal kjøre fra A til B.
For all del, jeg kjørte fra A til B jeg – ikke ofte, men til og fra jobben. Helt greit det. Men det er tidlig om morgenen, det krever endringer i en godt innarbeidet rutine – klær, pakking, skift og mye styr. Det tar lengre tid, man sparer ikke tid ved å kjøre motorsykkel fra Lier til Drammen. Og ofte er det kaldt. Og det er akkurat det som er poenget, jeg kjenner kulden og fokuserer nok mer på det enn selve «feelingen».
Men jeg liker duppeditter – ting man kan skru på sykkelen for å gjøre den optimal. Sjekke nettet, finne noe ingen andre har. Når så sykkelen er ferdig, blir det bare rart. Hva skal man finne på da. 6000 kilometer pr. sesong er nok max av det jeg kan få til – uten at det blir å kjøre sykkel bare for å kjøre sykkel. Og det gjør jeg jo sjelden. Jeg må et sted og ha en fornuftig årsak til å gjøre det.
Og nå er den borte. Alt utstyret har jeg igjen – jakker, bukser, sikkert 5 hjelmen, hansker, ja i det hele tatt alt det 4-5 motorsyklister trenger for å kjøre sykkel. Jeg skal nok finne ei råd med det også. Kanskje gir jeg noe bort, noe skal brukes til 4-hjulingen og de turene den krever. Må nok bli flinkere å ta meg ut på den – for å trene om ikke annet. Leter etter noe fornuftig å bruke den til også. Jonas synes det er artig, men det begrenser seg hvor vi kan kjøre.
Vel, det er vel på tide å innse at jeg har alders- og fryktresignert på en nok altfor typisk måte. Jeg kan faktisk dø av å kjøre motorsykkel. Ikke bare fordi jeg liker å kjøre, presse og strekke grenser, – men også fordi man stort sett blir påkjørt av noen andre. Til og med fornuftige motorsyklister dør. Og slikt er nok sjelden morsomt. Alder er nok et større poeng, nemlig at det er på tide å ikke gjøre ting fordi det var kult for 25 år siden. Men heller bruke tiden på å gjøre det man synes er virkelig moro – på det aldersnivået man faktisk er. Har vel egentlig ikke funnet ut hva det er – men det kommer nok.
Ha en fin motorsykkeltur og kjør forsiktig.
Dette innlegget ble publisert i Aktuelt og merket med alder, DL650, epokeslutt, frykt, motorsykkel. Bokmerk permalenken.