Advokaten 6 - Proceder sagen ud ad vinduet
To tidligere chefredaktører fra Politiken og Ekstra Bladet er enige: Advokater er alt for usynlige i medierne, selv om det kunne gavne klienten, hvis advokaten tog bladet fra munden.
Ringer man som journalist til en advokat, får man tre valgmuligheder i telefonen:
Tryk 1 og man stilles igennem til en receptionist, som er ved at dø af grin over, at en journalist dog kunne finde på at ringe. Hvis journalisten kæmper sig videre til advokatens sekretær, mødes man af en drage, som verfer én af.
Tryk 2 og man stilles igennem til en hjælpsom sekretær, som pænt lover, at advokaten vil ringe tilbage. Hvad der næsten også altid sker. Advokaten giver god hjælp, især hvis journalisten selv er velforberedt.
Tryk 3 og en kendt forsvarsadvokat tager røret.
Ovenstående billede blev tegnet af tidligere chefredaktør på Politiken, Bo Maltesen, som i dag skriver om retspolitik på samme avis.
Debatten på Advokatmødet 2011 var første del af det faglige program – mediernes betydning for advokatens arbejde.
I et panel, der udover Bo Maltesen, talte ordstyrer Clement Kjersgaard, Advokatrådets Henrik Høpner og tidligere chefredaktør for Ekstra Bladet, Bent Falbert, blev skismaerne i mødet mellem advokater og journalister trukket hårdt op.
Advokaters retssikkerhed
Advokat Henrik Høpner fra Advokatrådet slog temaet an ved at fremdrage et spritnyt eksempel fra en regional avis, hvor en advokat var havnet i spalterne på grund af angiveligt dårlig rådgivning.
- Hvor er advokatens retssikkerhed i den situation? Når journalisten uden at være hæmmet af større advokatfaglig indsigt kan skrive, at hvis man går til advokat, så ender man alligevel med et tab. Er det rimeligt, han får en overskrift i den lokale avis, hvor der står, han yder dårlig rådgivning?
- Og i de sager, hvor en advokat varetager en klients interesser, bør advokaten da anlægge en decideret pressestrategi, hvis sagen er meget omtalt i medierne, spurgte Henrik Høpner, der som tidligere formand for Danske Boligadvokater selv har haft en profil i medierne.
Men hvor går grænsen for at inddrage medierne i arbejdet med en sag, spurgte Jeppe Skadhauge, Advokatrådet.
- Hvad er fordelene for en advokat ved at procedere sagen i pressen?
Svaret fra Ekstra Bladets tidligere chefredaktør faldt prompte:
- At forsvare klienten. Han ville være tjent med, at advokaten gik ud og forklarede de nærmere omstændigheder, sagde Bent Falbert.
En kommentar fra salen var dog mere skeptisk i forhold til, hvad advokater kan vinde ved en mere offentlig optræden:
- Den medie-krig kan vi ikke vinde, uanset hvor meget vi ruster os. Vi står over for anklagere, som står foran retten og procederer sagen og offentlige myndigheder, der selv har adgang til en hærskare af pressefolk og advokater, sagde advokaten fra Vejle.
Men netop det, at advokaten opgiver ævred, blev kritiseret af Bent Falbert:
- I bør procedere sagerne langt mere ud ad vinduet, end I gør. Det er meget forkert at være så tilbageholdende, og det er ikke til gavn for jeres klienter. Vi ser alt for mange en-kilde historier, hvor den eneste kilde i sagen er politiet eller anklageren. Det falder tilbage på jeres klienter, lød opfordringen.
Lidt samme opfattelse havde Politikens tidligere chefredaktør:
- I er meget usynlige. Langt de fleste advokater er heldigvis parate til at give oplysninger til baggrund, hvilket gør, at jeg så kan få fakta. Men journalisterne kan sidde med en anklager, der lækker nogle oplysninger. Derfor er der en fælles interesse for advokater og journalister i at snakke sammen. Men vi får selvfølgelig et problem, hvis I vil bruge os på samme måde som politiet og anklagere gør, sagde Bo Maltesen.
Snedronning og lukkede døre
- Slå automatpiloten fra og lad være med at forlange lukkede døre i alle sager, lød opsangen fra Ekstra Bladets Bent Falbert.
En del af debatten om medierne og advokaterne kom naturligt til at handle om navneforbud og dørlukninger: Tiltag, som advokaterne ofte mener, er nødvendige for at beskytte klienterne mod den "straf" det er, at blive hængt til tørre i medierne, før der overhovedet er faldet dom i sagen. Nogle medier har interne retningslinjer, der f.eks. siger, at tiltaltes navn ikke nævnes, hvis strafferammen er i den lavere ende. Mens andre medier konsekvent nævner navnet på tiltalte, hvis mediet vurderer, at det har læsernes/seernes interesse.
- Det er fantastisk vigtigt med offentlighed om retsplejen, men det er ikke vigtigt, at folk bliver nævnt ved navn, med mindre der er tale om meget kendte personer, sagde den københavnske forsvarsadvokat Sysette Vinding Kruse, der nu har overtaget posten som formand for Advokatrådets Strafferetsudvalg.
- Jeg mener, at reglerne om navneforbud skal ændres, så vi får et udvidet navneforbud, hvor et navneforbud er hovedreglen med mindre dommer ophæver det. Så kunne vi få en sikker og retfærdig afgørelse af sagerne i stedet for, at det blev gadens parlament, der bestemte, sagde Henrik Høpner.
Han henviste bl.a. til en nylig dom fra Højesteret, der fastholder, at navnet på en omtalt erhvervskvinde – i pressen kaldet "snedronningen" – stadig ikke må nævnes i forbindelse med en tiltale for kokainhandel.
Politikens Bo Maltesen erklærede sig enig i, at navnene på de tiltalte ofte var irrelevante:
- Mange gange er der bare tale om nyfigenhed. Jeg mener, domstolene skal træffe de beslutninger. Men et større problem er, at mange dommere – ofte uimodsagt af forsvarsadvokaten - er for hurtige til at lukke dørene (og dermed forhindre pressen i at referere sagen, red.), sagde han.
- Hvad ville konsekvensen for medierne blive, hvis udgangspunktet var et navneforbud, spurgte den afgående formand for Advokatrådets Strafferetsudvalg, Hanne Rahbæk.
- Jeg tror, medierne ville holde op med at dække sagerne. Det ville blive ligesom i DDR før Murens fald – hvor der ikke fandt nogen forbrydelser sted – for ingen kunne læse om dem, lød vurderingen fra Ekstra Bladets tidligere chefredaktør.
Nogen konklusion på debatten fandt der næppe sted, men Advokatrådets Henrik Høpner opsummerede selv:
- Vi har et behov for at gå i pressen. Advokaten er også et bolværk for klienten. Vi er uafhængige. Advokater – kom ud af busken. Journalister spiser ikke små børn til morgenmad.
- I er en del af samfundet og derfor er pressens interesse også legitim. Rust jer nu. I kan komme langt bare ved brug af den sunde fornuft.