Det har i de siste dagene vært stort fokus på han Røkke, trål konsesjoner, leveringsforplik telser og ikke minst, samfunns ansvar knyttet til dette. Det er derfor på tide å stille spørsmål ved hva som egentlig skjer, el ler for den del har skjedd, langs kysten av Nord-Norge de siste årene.
Svaret er for så vidt like enkelt som det er innfløkt. Hoved tyngden av det som skulle være livsgrunnlaget til en hel kyst, eies nå av en person, Kjell Inge Røkke. Da den samme Røkke startet sitt inntog i nordnorsk fiskerinæring, ble han mottatt nesten med velsignelse, fordi det fulgte forpliktelser med de konsesjoner som ble overtatt for småpengen Småpenger i forhold til reell verdi. Det fulgte også med et samfunnsansvar, et samfunnsansvar som det dyrt og hellig, ble lovet å holde.
Nå melder Røkke og hans selska per at de ikke lenger vil stå ved dette samfunnsansvaret. Kysten av Nord-Norge, som allerede er bygd ned til det minimale, vil nå bli sittende fullstendig tom hendt tilbake. Hvordan i alle verden kan samfunnsansvarlige politikere tillate at dette skal skje? Hvordan kan man tillate at livsgrunnlaget for en hel kyst blir rasert på en slik måte?
Røkke og hans menn bringer på banen mange forskjellige årsa ker til at de ønsker å legge ned produksjonsanleggene. Det blir brukt begrunnelser som dårlig lønnsomhet, dårlig kapasitet og overkapasitet. Faktatall viser at konsernet i sin helhet, går med et solid overskudd, og at kapasi teten er god.