Lakseindustriledere fra hele verden samlet i Edinburgh for at udvikle standarder for bæredygtigt lakseopdræt.
Mere end 80 personer med interesse i lakseopdræt - primærproducenter, forarbejdningsindustri, brancheorganisationer, NGO-repræsentanter, detailhandlere, regeringsrepræsentanter videnskabsmænd og andre - havde onsdag og torsdag (12. & 13. november) sat hinanden stævne i Edinburgh for samlet at bidrage til udvikling af globale standarder for fremtidens bæredygtige lakseopdræt.
Det var det 12. møde i 'Lakse-dialogen' som blev initieret af WWF i 2004. Arbejdet har de seneste par år haft fokus på videnskabelige rapporter, som en række tekniske arbejdsgrupper har lagt frem til debat. Rapporterne beskriver de påvirkninger som lakseopdræt kan have på miljø og sociale forhold.
Deltagerne på denne uges møde bekræftede de vigtigste styrende principper for indsatsen for at reducere negative påvirkninger. De tidligere udarbejdede principper har været i offentlig høring i en 2-måneders periode forud for mødet i Edinburgh.
De mange deltagere arbejdede konstruktivt i 'gruppearbejde' og drøftede allerede fremlagte forslag til kriterier og begyndte også arbejdet med at beskrive indikatorer.
I denne gruppe var Chile, Tasmanien, Canada, Skotland og Damark repræsenteret.
Indikatorerne vil i sidste ende blive udmøntet i standarder med målbare parametre.
Fremgangsmåden i dialog-arbejdet er skitseret i skemaet nedenfor. Hele processen bygger på åbenhed og konsensus.
Blandt principper, der har været behandlet på tidligere møder, er bl.a. bevarelse af naturtyper (habitater) og den lokale biodiversitet, sundhed af såvel opdrætslaksen som dyr i det omgivende miljø (sygdom og parasitangreb) samt genetisk integritet af den vilde laks.
GMO (genetisk modificeret organisme) blev også drøftet. Blandt de mange industrideltager var der enighed om, at GMO er for løst et begreb og ikke kan bruges i denne sammenhæng (eller i det hele taget). Industrien fastholder også at triploide fisk aldrig kan falde ind under begrevet GMO da der ikke 'jongleres' med generne. Ydermere mener man at det er nødvendigt at anerkende og anvende videnskabelige og teknologiske fremskridt - såsom overførsel af gener/dele af gener fra en stamme til en anden - hvad enten dette så kaldes GMO eller ej. Dette er udelukkende et spørgsmål om at 'accelerere avlen'. Derimod anerkendte industrideltagerne en risiko ved brug af transgene fisk (fisk der har fået genetisk materiale fra andre arter). Sidstnævnte kan f.eks. føre til en standard der tilsiger primærproducenter ikke at bruge transgene fisk i sit opdræt.
Der var en meget positiv stemning blandt deltagerne og der blev lagt vægt på at denne proces er åben for alle - så til trods for at man 'skal elske processen før resultatet' - er det vigtigt at processen er så bred og gennemskuelig som tilfældet er. Der er således ikke tale om at 'industrien skal stå skoleret', tværtimod er det skribentens indtryk at de mest konstruktive forslag kommer fra de der ved mest om sagen - industrien (fra fiskemelsproducenten til supermarkedsindkøberen).
Flere industrideltagere på mødet roste også denne fremgangsmåde (åbenhed og konsensus) og tillagde den stor betydning for troværdigheden - en troværdighed som andre 'konkurrerende' bæredygtighedsinitiativer ikke alle kan bryste sig af.
Der var også megen ros til WWF for deres professionelle gennemførelse af mødet med ordstyrere og 'sekretærer', der med elektronisk notetagning opfangede de fleste nuancer i debatten og sikrede, at alle - til trods for 'sprogforbistring' - kom til orde.