Julekonserten ble holdt i Grønland kirke sammen med Østerdølenes lag. Og vi tok farvel til vår dirigent Lars Espen for denne gang.
Og for første gang i historien skulle ØMK delta i NM og 7 divisjon. Korpset øvde og øvde, hadde til og med seminar med alvor i. Og korpset har noen dyktige musikere som blomstret frem og opp.
Vi startet den våte dagen på Fjellhamar. Da vi ankom oppmøte sted, sto det to blide solstråler med noen edle dråper og ventet på oss. Litt varme i kroppen var godt. Dette var morro.
Så etter en lang dag med regn, edle dråper og slitne lepper og hender var det godt å bruke 17 mai kvelden med bena høyt.
Vi spilte to konserter i festival teltet og to konserter ute. Oppmarsj og en lengere marsj runde hvor alle korpsene og landene ble presentert. Vi hadde med oss Per Gjermund Storrø som dirigent. Tusen takk.
For noen uker siden ble Østerdølenes musikkorps i Oslo, invitert av Haugen skolekorps til å spille konsert. Vi takket selvfølgelig ja. Det er ikke ofte en blir invitert til å spille en drømmekonsert sponset av Norsk Tipping og NMF. Haugen skolekorps teller i dag 40 medlemmer fordelt på hovedkorps, aspirantkorps og Drill tropp. Korpset jobber mye med rekruttering og får stadig nye medlemmer. Det faller jo alltid noen fra men jevnt så vokser korpset. Korpset sitt fokus er spilleglede, hyggelig sosialt samvær og trygghet. De har medlemmer fra forskjellige kulturer og det gjør korpset automatisk til et sosialt korps. Årets høydepunkt blir nok sommerturen til Hvaler hvor de da skal på en god gammeldags korpstur. Da skal de sove på skole, bade, grille og ha det utrolig moro. Sånn som de pleier å ha det. Karina Smedholen Olsen som er leder for korpset sier også at konserten søndag 2/3 blir også et høydepunkt for mange i skolekorpset. Drill troppen har deltar i flere konkurranser og sesongen avsluttes med NM i Trondheim i juni. Det er fastelavensøndag på konsert dagen, men hvorfor ikke avslutte bolle med krem spisingen med noen timer på Rommen Scene!?! Skrevet av Lindsay Blake
Vi starter året med et forrykende show på Hamar den 22 mars. Og der håper vi jo at så mange som mulig vil komme for å spille og høre på. Det blir jo selvsagt en fest vi sjeldent glemmer etter konserten. I fjor var det første gang Hamar åpen startet i regi av ØMK. Vi mener det var en suksess i fjor, hvor vi ble kjent med noen gamle og nye korps i nærområdet. Igjen i år håper vi at vi kan få nye musikkvenner som kan resultere i fremtidige samarbeid.
De første øvelsene etter jule og nyttårsferien har vi spilt en del nye stykker, spennende og kjente stykker. Vi må jo prøve litt for å finne ut av hva som kan brukes til et royal variety show. Jeg personlig gleder meg masse til Hamar Open.
Blir spennende å se og å høre hva de andre korpsene som kommer på Hamar Open gjør ut av invitasjonen.
Et av målene med bloggen har vært å ta med leseren inn i kulissene, og vise hverdagen, gleden, alle de magiske øyeblikkene som gjør at mange tusen nordmenn har denne hobbyen gjennom et langt liv. Rett og slett drive litt folkeopplysning om de 364 andre dagene i året som ikke er 17.mai. Jeg syns vi langt på vei har klart det.
Tusen takk for meg! Det har vært veldig moro å få utløp for skrivekløen gjennom bloggen, og engasjementet og aktivitetsnivået i ØMK har gjort det enkelt å holde den oppdatert. Jeg ønsker nestemann lykke til med oppdraget.
Ho mor hass Guren, a Petrine, blir direkte opprørt over det synet ho møter i hippiekollektivet. Det var da ikke slik døm så for seg framtida til sønnen sin....
På lørdag er det alvor, og nå må de siste detaljene på plass. Sceneskifter, kostymeskifter og ikke minst det musikalske. Vi er jo tross alt et korps selv om vi gjør vårt beste for å skjule det :)
Verken musikkvalg eller fremtreden er spesielt tradisjonell, og mye av musikken vi spiller er spesialarret for oss. Jethro Tull og Pink Floyd er ikke akkurat hverdagskost på norske korpskonserter. Derfor har målet hele tiden vært å tilby publikum en korpsopplevelse helt utenom det vanlige.
I morgen braker det løs. Kveldens generalprøve viste heldigvis at målet absolutt er innen rekkevidde. Når scenelyset slås på, og vi kjenner lukten av sagmugg, gir vi alt for å underholde nettopp deg.
Det virket så lenge til i januar, og i juni også for den saks skyld. Plutselig er det bare noen få uker før vi igjen skal gjøgle og spille oss gjennom en helaftens forestilling. Guren, Maja og hippiene er klare de, og snart er vi det også.
(I år har vår eminente klarinettist, Per Kristian Lundin, tatt på seg jobben som forteller. Alt tyder på at det er rett mann for oppgaven!)
Musikken har vi jobbet med gjennom hele året, men det er disse siste ukene at alle detaljer skal på plass. Nesten alt som (forhåpentligvis) virker impulsivt og enkelt, er nøye planlagt og innøvd. Spillegleden og det gode humøret trenger vi heldigvis ikke å øve på for å få til :)
Lurer du også på det, er det bare å møte opp på "Jippie møter Østerdøl!" Vi spiller i Oslo 9/11, i Elverum 15/11 og på Koppang 16/11. Peace and love :)
Det er ikke hver dag et musikkorps opplever at folk flokker seg rundt scena, klapper og synger med til musikken. I går hadde ØMK gleden av å oppleve dette da vi fikk lov til å åpne Elvelangs på Gullhaug torg i Nydalen. Det var noen hyggelige minutter i rampelyset.
Publikum strømmer til de fem åpningsstedene, og klokken 20:00 er det fullt av folk. Slik var det også på Gullhaug torg i går der det stod en gjeng spente korpshippier klare til å underholde. Vi er i innspurten på hippieprosjektet vårt, forestillingen nærmer seg med stormskritt, og det er spennende å teste ut både musikk og litt teater på et ukjent publikum. Noen som ikke tilhører "fanklubben". Ut fra responsen å dømme klarer vi fremdeles å underholde.
Derfor trekker vi oss tilbake noen uker for å finpusse de siste detaljene, men 9.november slås lyset på igjen i Kanonhallen. Vi er veldig klare for mer rampelys!
Hvert tredje år deltar ØMK på den internasjonale musikkfestivalen i Bad Bramstedt, og i fjor opplevde vi noe helt nytt. En ung dame fra arrangørkorpset kom bort til oss og lurte på om vi hadde plass til henne fra høsten av. Klart vi hadde! Østerdalen strekker seg som kjent over det meste av Norge så hvorfor ikke inkludere Tyskland også.
Låta er skrevet av Richard Wright, pianisten i Pink Floyd. Under innspillingen ble melodien bare kalt "den religiøse sangen", og var i begynnelsen uten vokal. Mot slutten av innspillingsprosessen ble sangeren Clare Torry hentet inn for å legge på sang. Hun improviserte der og da, og har senere fortalt at hun forsøkte å etterligne et instrument. Uansett etterligning er det en mektig vokal.
Pink Floyd startet som innovative og nyskapende undergrunnsrockere før de ble et av verdens største og mest populære band. Vi i ØMK syns også vi er en smule innovative og nyskapende ved å spille denne låta:)
Til daglig er jeg midt i et hippieprosjekt. ØMK har kastet seg på den symfoniske rocken fra 60 og 70-tallet, og spiller spesiallagete arr på alt fra "Aqualung" av Jethro Tull til "The great gig in the sky" av Pink Floyd. Iført tidsriktige kostymer er vi ganske langt utenfor den rammen folk flest tenker at korpsmusikere befinner seg innenfor.
ØMK er godt i gang med Jippie-sesongen, og blir mer "hippiefisert" for hver uke som går. På lørdag er vi klare for vår første offentlige opptreden, og vi gleder oss veldig!
All glede blir som kjent større når den deles, og til helgen deler vi i vei. Først og fremst med gjestene våre: Furnes og Veldre Musikkforening, Brumunddal Musikkorps, Gaupen Musikkforening og Moelv Musikkforening som alle bidrar med musikalsk underholdning.
I tillegg håper vi å kunne dele med dere som ikke skal spille, men som likevel tar dere en tur. Vi kaller arrangementet Hamar Åpen, og det er helt åpent for absolutt alle. Billetter kan dere kjøpe på Billettservice eller i døra på Sagbladfabrikken.
Ta deg en tur og opplev mye god musikk i selskap med hyggelige folk. Noe godt å drikke er det også mulighet for.
Nå er jeg ikke alene om å være begeistret for debutsingelen til det britiske rockebandet Procol Harum fra 1967. Denne låta er faktisk den mest spilte sangen i britisk kringkasting de siste 70-årene, og sammen med Bohemian Rhapsody ble "A whiter shade of pale" kåret til tidenes beste britiske popsingel for noen år tilbake.
Selvsagt har ikke alt vært like rosenrødt, og starten var ganske trøblete. Han jeg fikk utdelt i første omgang var langt fra frisk, og vi kan vel ikke akkurat si at vi fant tonen. Både han og jeg hadde et ganske begrenset register, og frustrasjonsutbruddene ble mange. Nestemann viste seg å være en betraktelig bedre partner, og sammen startet trompetvennen og jeg på den lange tidsreisen i korps-Norge.
Så på en dag viet kjærlighetserklæringer føles det helt naturlig å sende en Valentineshilsen til korpsbevegelsen generelt og ØMK spesielt. Uten dere hadde livet absolutt ikke vært det samme!
I dag da medlemmene ankom Furuset, var ikke alt som det pleier. Plutselig satt alle på nye plasser, og ikke minst hadde vi utvidet lagerbeholdningen vår noe. Et Volkswagen-telt er jo noe et hvert korps trenger....
Som nevnt tidligere har vi mange solister i ØMK, og flere kommer til. Etter flere år uten hornister, var vi så heldige at to flotte damer endelig plukket fram instrumentene igjen for et drøyt år siden. I kveld debuterte Irene som solist i Bridge over troubled water. For å si det slik: det var ikke mye trøbbel med den soloen :)
Deltar gjør også alle andre i ØMK, noe som muliggjør prosjekter som Caramba, og det pågående Hippieprosjektet. Når 35 musikere kaster de fleste hemningene og løfter i flokk, da blir det moro da.
Nå når vi er i startfasen av et nytt prosjekt, gjør det ekstra godt å hvile litt på gamle laurbær. Så blir vi i hvert fall minnet på hva vi jobber fram mot....
Caramba! Land i sikte! var rett og slett kjempeartig. Heldigvis fikk vi festet opplevelsen på film, og her er det noen smakebiter fra forestillingen på Koppang. En komprimert utgave av første halvdel.
En ekstra takk til Reidun som tok på seg jobben som filmfotograf, mer eller mindre på strak arm, og med knapt et stuntkurs i hvordan kameraet virket. Resultatet ble riktig så bra, og hun sørget for mye bra råfilm man kunne redigere fra.
Tidsmessig er det enkelt nok å plassere musikken. Vi snakker om slutten av 1960-tallet og første halvdel av 70-tallet. Likevel er det langt fra all musikken fra denne perioden som kan defineres som hippiemusikk. Ergo må man bruke noen andre kriterier, og finne ulike spesifikke kjennetegn.
Det meste av hippiemusikken vokser fram fra tradisjonell rock, men blir også påvirket av jazz. Det vokser fram en mer avansert og mer eksperimentell rockemusikk som trekker til seg svært dyktige musikere. Folk som tidligere hadde valgt jazzen på grunn av musikalske utfordringer.
Symfonisk rock, eller syrerock, er sekkebetegnelsen på mye av hippiemusikken. I denne musikken er det mye lyd og gitareffekter. I tillegg er det uvanlige taktarter, lange improvisasjonsrekker dukker opp, og låtskriverne blander inn andre musikkstiler. Ei låt hvor flere av disse elementene gjør seg gjeldende er i Aqualung av det progressive rockebandet Jehtro Tull. Ei låt som selvsagt står på spillelisten til ØMK.
I en tidsriktig ramme av røkelse, vannpipe og "hasjipan" i sølvpapir oppstod i går kveld et nytt korps: ØMK anno ca 1970. En utgave vi skal leve med det neste året, og mye tyder på at det vil bli et godt liv.
På onsdag starter den musikalske prosessen, og de neste ukene og månedene skal vi legge grunnlaget for noe vi håper blir en kjempesuksess.
Når folk flest pakker vekk julepynten, dukker Østerdølenes nisseorkester opp. Den kommende uka er det høysesong for juletrefester, og i dag gikk startskuddet.
I løpet av årene har ØMK spilt under de fleste forhold. Noen ganger har det regnet så mye at vi har hatt tømmepause. Av instrumentene. Mens andre ganger har vi bokstavelig talt frosset fast.
På søndag var vi farlig nærme den siste varianten. En temperatur ned mot minus 10 og tre timers spilling i friluft er helt klart en utfordring for både messing og treblås. Utstyrt med rødsprit kastet vi oss ut i det, og kom overraskende helskinnet gjennom. Riktignok var vi sjelden helt fullt band utover ettermiddagen ettersom det alltid var noen på opptining, men litt svinn må man regne med.
Arrangørene hadde heldigvis tatt forhåndstipsene på alvor, og alle steder knitret det trivelig i bål. I tillegg til å gi varme, var disse også fine til å tine opp messinginstrumenter over. Grillet walthorn var en populær variant:)
Galskap eller ikke, julegrantenninger er definitivt tradisjon, og neste år er nok ØMK på plass igjen. Østerdalsnisser gir seg ikke så lett!
I forrige uke kom den triste beskjeden om at det kanskje viktigste bindeleddet mellom jazzmiljøet og korpsmiljøet i Norge ikke lenger var blant oss. I den forbindelse har ØMK sin arrangør, komponist og trombonist Olav Hagen skrevet noen ord.
Helt fra jeg i tenårene for alvor ble interessert i å spille trombone, og oppdaget jazz og jazztrombonister har Frode Thingnæs vært et stort forbilde for meg. Torsdag døde han, 72 år gammel.
Da jeg som 16-åring var på min første jazzklubb på Oscar i Elverum og hørte Frode Thingnæs Quintett med et stjernelag av norske jazzmusikere, ble jeg frelst. Unge Hagen, medbrakt 4-kanals mixer og spolebåndopptaker, fikk et bra opptak av hele denne "session". Denne tapen er fortsatt noe av det fineste jeg eier, og jeg tar den fram fra tid til annen for å mimre. Frode briljerer i kjent stil med sin teknikk og sine særegne kor-linjer. Han "doodler" og koser seg i sine egne låter og standardlåter. En tre timers leksjon i improvisasjon og intonasjon på trombone.
Spill basun sammen med de andre der oppe, Frode. De trenger noen til å legge på den siste 7-ern eller 9-ern.
Bloggen ble startet som en del av et rekrutteringsprosjekt, og hovedtanken var at skal vi rekruttere noen må de jo vite hva de rekrutteres til. Alt for mange korps i Norge jobber i det stille, men heldigvis er ikke ØMK lenger en av dem! Vi gjør absolutt vårt for å fortelle verden hva vi holder på med, både gjennom bloggen, og ikke minst Facebook.
En blogg kan fungere som et tveegget sverd. Det er et fantastisk medium med jevnlig aktivitet, men lite er tristere enn en blogg som aldri blir oppdatert. Heldigvis er det en ren fornøyelse å være bloggansvarlig for ØMK:) Vi har et aktivitetsnivå og et engasjement som gjør det lett å finne noe å skrive om. Synlighet er faktisk totalt avhengig av aktivitet. Skjer det lite, er det heller ikke noe å fortelle om. Det er så enkelt som det. Så takk til en fantastisk gjeng som tar ansvar for sin egen hobby, og alltid er like positive til å bruke fritiden sin på korpset vårt. Dermed får det medlemmet med mest skrivekløe også litt å gjøre.
Noen fakta kan jo være på sin plass. I løpet av det siste året har det vært 83 innlegg på bloggen (dessverre bare ett av en gjesteskribent, så her har vi litt å gå på.....) Vi har hatt ca. 12 000 sidevisninger, noe som litt forsiktig regnet betyr at omtrent 4000 ganger har noen gått inn på bloggen. Åtte ganger har bloggen vært på forsiden hos NMF, i tillegg til egne nyhetsoppslag de har gjort om oss, særlig i forbindelse med NM. Vi har rett og slett blitt synlige i korps-Norge!
Alt har en ende, også vanvittig artige korpsprosjekter. Etter å ha levd nærmere ett år med Caramba, er det på tide å gå videre.
Få andre korps i landet, om noen, har så mange solister som oss. Her spretter det opp folk i alle rekker og drar soloer både med, men faktisk helst uten, noter. I tillegg er flere av musikerne også dyktige sangere. I løpet av Caramba har flere stått fram, og nå er 60% av medlemmene habile solister. Ergo har vi fremdeles litt å gå på, målet bør jo være 100!
(Lars Erik er en av mange som gjør mer enn å bare sitte rolig på stolen sin og spille:) Foto: Torun Viken/Sector Media)
Det siste delmålet var å ha det moro, og som Mr.Caramba him self, Olav Hagen, så fint uttrykte det: "Akkurat det er jo for barneskirenn å regne i ØMK." Vi lever fullt ut etter mottoet om at man får ikke mer moro enn man lager selv, og du verden hva vi klarer å stelle i stand. Til glede både for oss selv og publikum.
Derfor gjør vi som Guren ville gjort; kaster glasset og hiver oss og han ut i nye eventyr. Nå er rammene hippietida i Oslo, og alt den har å by på for en sindig østerdøl i gang med studiene. Gled dere!
Etter ordensutdeling var det klart for de kulturelle innslagene. Først ut var mannskoret, og etterpå var det korpset sin tur. Vi spilte et knippe latinlåter fra Carambaprosjektet vårt, og publikum så ut til å trives.
(Vi takker for oss med Østerdølen, vår egen marsj skrevet av Leiv Flisnes. Foto: Reidun Stenbakken.)
Østerdølenes minnefond skal i følge statuttene arbeide for å fremme og støtte kulturelle og sosiale aktiviteter i Østerdalen. Begrunnelsen for utdelingen denne gangen var nettopp et høyt aktivitetsnivå både her i Oslo og oppover Østerdalen. Gleden var stor da den verdige vinner viste seg å være oss, ØMK! Sjekken på 10 000 kommer svært godt med når vi skal kaste oss ut i et nytt prosjekt etter jul.
(Leder i ØMK, Christin Fiskvik smiler fornøyd når hun mottar sjekken fra æresmedlem Halvard Sletten.Tusen takk! Foto: Ingar Ramsberg.)
Vi hadde både håpet og trua, men sikker på suksess kan man aldri være. Desto deiligere er det når publikum klapper og ler, og alt blir slik vi bare hadde turt å drømme om. Slike øyeblikk er magiske, og i går varte "øyeblikket" en hel forestilling.
Det blir jo så rent for mye på Guren, og stakkaren ender opp som akterutseilt. M/S Cuba Libre er ikke ventet tilbake før om to måneder, og etter et ublidt møte med noen lokale kjeltringer kan ikke akkurat livet kalles lyst. Kanskje den søte damen kan være til hjelp?
Den søte damen viser seg å være et heller usikkert kort, og Guren må finne en måte å tjene til føda på.
Etter å ha oversatt for en vekkelsespredikant, er det nokså klart for alle at oversetter ikke er noe Guren bør satse på. Redningen blir en jobb som havnesjauer.
(Lars Espen kan brukes til mer enn å dirigere. Her som den fryktelige Mr.Coronas som synger Chan Chan. Foto: Torun Viken)
Neste, og siste sjanse til å se og høre forestillingen: Caramba! Land i sikte! er på Koppang 10. november. Velkommen!
(Baren Copabanana trenger et skikkelig skilt, og det er utrolig hva som kan ordnes på noen kveldstimer.)
blogg.no leverer teknologien bak osterdolene. Bloggen skrives av © osterdolene og er underlagt Lov om opphavsrett til åndsverk. Det betyr at du ikke kan kopiere tekst, bilder eller annet innhold uten tillatelse. Forfatter er selv ansvarlig for innhold. Henvendelser kan rettes til hjelp@blogg.no.