Myndigheder verden over skal træffe hårde beslutninger om, hvem der får vaccinen, da en levering på eksempelvis 10.000 doser kun vil være nok til 5.000 mennesker. Derudover kræver det tilstrækkelige værnemidler for at sygeplejersker og læger overhovedet kan foretager vaccinationerne, ligesom produktionen af hætteglas (til opbevaring af vaccinen) også skal kunne følge med efterspørgslen.
I sidste uge blev fire bakker af Pfizers vaccine tilbagekaldt, der elers skulle være leveret til de amerikanske delstater Californien og Alabama, fordi de var for kolde. Det skriver Supply Chain Brain.
Bakkerne havde været langt under de 70 minusgrader, som er den ideelle tempertur for vaccinen. De amerikanske myndigheder vurderede derfor, at det ikke var sikkert at anvende doserne. Der havde ellers været nok til at vaccinere næsten 4.000 mennesker.
Den største bekymring for både myndigheder og virksomheder er dog primært at holde doserne kolde nok. Og selvom virksomheder som Stirling er klar til at oprette ”kolde forsyningskæde” med frysere, der når minus 80 grader, frygter man, at manglende frysere især i udviklingslande vil bryde kæden. Det skete for eksempel i 2011, hvor WHO vurderer at 2,8 millioner vacciner gik tabt i afrikanske lande som Nigeria og Etiopien.
Det største dilemma vil formentlig opstå, hvis højdepunktet for vaccinedistributionen rammer oveni for eksempel Latinamerikas avokadosæson, som er dybt afhængig af frysere for at kunne eksportere de mange avokadoer til blandt andet Europa.
Enten vil man skulle træffe et valg mellem vacciner eller avokadoer, hvilket kan koste dyrt for økonomien i latinamerikanske lande. Eller så skal man udvide kapaciteten markant – hvilket er dyrt for alle.
Samlet set står virksomheder, statsledere og lokale myndigheder overfor en række svære beslutninger for at sikre logistikken bag coronavaccinen. For det er måske det mest kritiske tidspunkt af alle i kampen mod COVID-19.
Sussi Bech er født i 1958 i Birkerød, og har tegnet så længe hun kan huske, ”og mere til”, har hun ladet sig fortælle. I skolen høstede hun stor opmærksomhed fra de andre piger, ved at tegne rokokodamer, som de farvelagde. Introduktionen til tegneseriemediet skete med Anders And, og det var specielt historierne af Carl Barks, der fangede den unge Sussis opmærksomhed, ligesom de også den dag i dag ligger på en klar førsteplads. Paul Murrys Mickey Mouse kunne dog også gå an, og senere opdagede hun de nu klassiske franskbelgiske tegneserier, som Tintin og Asterix, og senere Lauzier, Tardi m.fl. Dengang var der ikke noget der hed tegneserier i skoleundervisningen, men det var heller ikke noget hun savnede, ”det var noget jeg læste i min fritid og jeg havde ikke behov for at blande de to ting sammen,” fortæller Sussi Bech. Før hun forlod skolen, formede drømmen sig om at komme til at leve af at skrive og illustrere – og det kan man jo kun sige er gået i opfyldelse.