en blues för civilisationen: Nu blev det kväller!
en blues för civilisationen
en svart blogg om psykologi, klimat, energi, ekonomi. Om hur det är att vara en liten, ofullständig människa i en svårbegriplig värld. Alternativt namn: Dålig stämning
lördag 8 december 2012
Nu blev det kväller!
"På Fortum beklagar man att elen stängdes av. - Det är tråkigt att det blev så. Vi hade ingen aning om att det rörde sig om ett gemensamhetsutrymme på en demensavdelning."
DN Stockholm 121208
Bild lånad från DN. Avbrottet några dagar tidigare.
Jag gillar verkligen vår offentliga välfärd. Vill att den ska fungera. Vill att folk som jobbar inom vården ska kunna ta sig fram till sina arbetsplatser, att ambulanserna ska ha farbara vägar och att samhällets insatser vid en kris i första hand ska rikta in sig på att hjälpa dem som inte kan hjälpa sig själva.
Men jag har en gnagande misstanke om att det inte förhåller sig så. En av anledningarna till varför ett större elavbrott skulle utlösa en omfattande kris är just den brist på överblick och beredskapsorganisation som råder inom området vård och omsorg.
DN skriver idag (ännu ej på nätet) om hur elen plötsligt försvann på gemensamhetsavdelningen på ett demensboende i Blackeberg.  Matsalen stod utan el i ett dygn, utan att Fortum i förväg talat om att så skulle ske. "Det konstanta mörkret riskerade att göra att göra de dementa oroliga," skriver DN. Enhetschefen tycker att Fortum borde ha vetat om att det rörde sig om ett demensboende. Men det gjorde inte Fortum. Trots att inblandade parter har haft fem år på sig att informera varandra.
"Orsaken till att äldreboendet inte fick någon förvarning berodde på att elnätsbolaget inte hade någon kontaktperson till lokalen och att Fortum har nya elmätare som kan slå av strömmen från distans" Att det tog lång tid att få tillbaka elen berodde på det extrema vädret och och ett systemfel.
Hur många äldreboenden, gruppbostäder, vårdcentraler och korttidsboenden tror ni att vi har i Stockholm som har bytt ägare och kontaktpersoner under de senaste fem åren? Typ - alla. Privatiseringen har varit omfattande. Dessutom bor många vård- och omsorgstagare i vanliga lägenheter kopplade till olika enheter, s.k satellitboende.
När vi får ett omfattande elavbrott i Stockholm som inte låter sig fixas på fyra timmar - då blir det tufft att vara den personal som ensam står kvar där i mörkret med ett gäng oroliga boende.
Upplagd av Maria Korpskog kl. 08:50
Skicka med e-postBlogThis!Dela på TwitterDela på FacebookDela på Pinterest
Etiketter: beredskap, elavbrott, omsorg, vård
1 kommentar:
Magnus Redin8 december 2012 17:29
Eon brukar ha ett kort avbrott för underhåll varje vår hemmahemma och för några år sedan glömde de att annonsera om det och far hade ägg i en äggkläckare så han ringde efter en stund och frågade om felet. De tyckte inte att det var så väldigt bråttom tills han berättade att kommunens vattenverk går på samma ledning, de hade glömt den lilla detaljen.
Den ursprungliga elleverantören Forskraft som ägdes av baroniet Adelsvärd hade en bättre servicenivå, de som svarade i telefon var medelålders linjearbetare med dålig rygg eller linjearbetare nära pensionen som hade byggt hela nätet och åkt på alla vägar i bygden. Man kunde ringa in fel typ "Det har stannat här och i grusgropen men lyser hos Kacke" Och få svaret "då har nog transformatorsäkringen gått i grusgropen under åskvädret så vi skickar bilen vidare dit, du har nog ström om en halvtimme". Efter försäljning och sammanslagning med storbolag vart svaret från felanmälan "Åtvidaberg? Var ligger det?"
Till stor del förstår jag det, det var ett skifte från enkel billig utrustning i elnätet med större servicebehov och billig lokal arbetskraft till linjebyggnad med dyrare och pålitligare utrustning och dyr arbetskraft som anlitas så lite som möjligt. Förr gick elnätet sönder oftare och reparerades oftare, nu håller det bättre men tar längre tid att reparera och det är svårare att klara geografiskt omfattande skador så stormtåligheten måste fixas med ännu mer dyra investeringar i markkabel osv.
Den sämre servicen hör ihop med bortrationaliseringen av lågbetalda jobb för att i stället få högbetalda eller inga alls.
I vilket fall så behöver man inte vara speciellt orolig för elnätet, det går utmärkt att driva elnät på tekniknivån vi hade för tre generationer sedan med porslinsisolatorer och elektromekaniska linjeskydd.
SvaraRadera
Lägg till kommentar
Läs in mer...
Suck, vad jag är trött på spam. Nu får du visa att du är en riktig människa. Välkommen att kommentera! :-)
Senaste inlägg Äldre inlägg Startsida
Prenumerera på: Kommentarer till inlägget (Atom)
Om mig
Maria Korpskog
Det är snart två år sedan nu. En vän sade till mig: "Jag är rädd för att det inte ska finnas mat till mina barn om fyrtio år." "Varför skulle det inte finnas det", tänkte jag. "Vi lever ju i överflöd." Jag började känna en gnagande oro. Det måste vara något som jag hade missat? - - - När jag med tiden förstod mer försökte jag berätta för alla andra. Det gick inte så bra.
Visa hela min profil
Etiketter
kris klimatförändringar resiliens psykologi ångest omställning barn mat pengar vatten konsumtion beredskap demokrati elavbrott politik klimat trams MSB kollaps el elände kärlek olja boktips flyg framtid gemenskap lycka regn snö arbetslöshet eurokris familj fattig framtidsscenario försvarsmekanismer glesbygd grannar jul medelklass moral storm trender valrörelse välfärd Öland översvämning Stockholm USA arbete bilar bo bostadsbubbla diesel ilska jobb krisinformation landsbygd media mobil natur nöd oro psykiatri resurser risk råvaror sjukvård skatt skog snöstorm sociala medier tid upplopp uppror utmaning vapen Bengtsfors Miljöpartiet Mälaren Norra Djurgårdsstaden Oden PR Sandy VA-system alarmist amortering apokalyps attitydförändring befolkning bilder bin bitterhet blommor bok bostad brott bränsle bröd bubbla budget bygga byggande choklad civilisation diagnoser dialog djur döden emigrant ensamhet euro exotism fartyg filosofi finansmarknad fisk folkbokföring folket fortum fritidshus förlust förnekelse förnuft förstånd försvaret förändring gemensamt glögg gnäll godhet historia hjärna hjärta honung hopp hunger husdjur hushåll hypokondriker hållbarhet immunförsvar influensa inredning isbjörnar isstorm jakt jord jordskred katt kemikalier klass klimatångest kognitiv dissonans kommunikation konsumentmakt koppar kravaller kött livsstil lyx lättläst medborgargarde missnöje motivation musik myt mörker nostalgi nyheter omsorg omställning resiliens omvärldsbevakning pandemi panik partiledardebatt poesi polis politiker prisutveckling. privatisering problem propaganda recession religion resliliens rikedom rädsla räv råvarumarknad saga samordning scenario sensommar shopping sjukdomar sjukvården självmord skuld skuldsättning skydd slagsmål socialdemokrater solidaritet sopor sorg spekulation stat städning stöld svamp sömn tack tankeflykt tempo terapi tiggeri tillväxt torka trend utbildning utrymning utveckling varumärke vedspis verklighetsflykt vinter väder väljare vänner värderingar våld vård Östersjön översvämningar övertygelse
Bloggarkiv
►  2013 (112)
►  december (2)
►  november (1)
►  september (2)
►  augusti (4)
►  juli (1)
►  juni (7)
►  maj (8)
►  april (23)
►  mars (20)
►  februari (22)
►  januari (22)
▼  2012 (130)
▼  december (26)
Gott nytt 2030!
jullovet börjar - nu
Att inte tro på konsumtion är jätteskumt
Är du central eller perifer?
Apokalypsen är inställd
En dåres försvarstal
Tack, snälla Fortum!
Nu börjar barnen snart vänta på fru Hulda
20 skäl att inte ställa om just nu
Att förändra världen eller sig själv
Money for nothing
Ett vrål från avgrunden
Det är alltid mest synd om oss
Fula, skitiga och elaka
Snöblind
Det omöjligas konst
Isbjörnar, bebisar och honung
Projektet "Sverige"
Nu blev det kväller!
Fortum har full koll
Varför - åh, varför?
Klass 2-varning i natt
Kort bildbetraktelse över lycka
Elavbrott i Bagis
Om lycka
Liten grundkurs i politik, makt och vanmakt
►  november (55)
►  oktober (49)
Temat Häftigt Ab. Använder Blogger.