Så gick det lilla knyttet ut på stranden och fann en snäcka som var så stor och vit, han satte sig försiktigt ner i sanden och tänkte, o så skönt att jag kom hit, och lade vackra stenar i sin hatt och havet var så lugnt och det blev natt.
Långt borta var hemulerna med stora tunga steg. Och mårran var försvunnen för hon hade gått sin väg. Och knyttet tog av skorna och han suckade och sa: hur kan det kännas sorgesamt fast allting är så bra?
Men vem ska trösta knyttet med att säga: Lilla vän, vad gör man med en snäcka om man ej får visa den? <3
Springer runt och sjunger på Plastic Bertrand - Ce plane pour moi och önskar mig tillbaka till paris! Vill inget hellre än att åka tillbaka dit.. då jag och julia satt vid eiffeltornet och drack rosévin, åt sjukt gott bröd med brieost och pratade en massa minnen. Det var helt underbart!