Sannas bokhylla: April 2016
Lyrans jorden-runt-läsning handlade om Afrika i april och jag hängde med mycket bättre nu än förra månaden när det var Asientema.
Jag har läst följande från Lyrans läslista:
Onåd - J.M. Coetzee. En universitetslärare beter sig mycket opassande mot en ung student och stängs av. I exilen på den sydafrikanska landsbygden är det elände och åter elände med hundeutanasi, våldsamma rånare och en mycket instabil maktbalans som tvingar fram dåliga, mycket dåliga beslut.
Vi behöver nya namn - NoViolet Bulawayo. En debutroman om ett gäng ostyriga barn i det politiskt oroliga Zimbabwe. En av flickorna får en chans till ett nytt liv i USA. Uppväxtskildring med kulturkrockar. Lite oslipad men lovar gott från Bulawayo i framtiden.
Drottning Pokou - Véronique Tadjo. En dilemmasaga om huruvida det kan vara rätt att offra en för att rädda flera. Som börjar med en hel del fjantiga myter om det "heliga moderskapet" men det visar sig vara okej eftersom detta blir en byggsten i själva dilemmat.
Alla borde vara feminister - Chimamanda Ngozi Adichie. Ett bokifierat TED-talk om Adichies egna erfarenheter och åsikter om könsbaserad diskriminering och ojämställdhet. Inga nyheter direkt, men enkla och viktiga budskap.
Samt en bonustitel som hade kunnat vara med på Lyrans lista eftersom den är så bra: The Pick-up av Nadine Gordimer. Om en ojämn och oväntad kärleksrelation i migrationens tid.
Labels: böcker, läsning, utmaning, världsböcker
...det görs framsteg!
Labels: HarryPotter, omläst, Rowling
Nadine Gordimer är en av mina favoritförfattare och jag plockade upp guldkornet The Pick-up som jag minns som hennes bästa.
Det är en udda kärlekshistoria om en ung vit sydafrikansk kvinna med mycket rika föräldrar. Hon raggar en dag upp en fattig illegal immigrant från ett anonymt arabland. De har en något märklig kärlekshistoria - det berättas så snyggt, frågetecknen bara skymtar förbi, är det verkligen kärlek eller kanske snarare föräldrarevolt? opportunism? ömsesidigt eller ensidigt utnyttjande? himlastormande passion?
Men sagan får förstås ett slut. Mannen utvisas. Och till hans och alla vännernas stora förvåning följer kvinnan med honom till det fattiga och underutvecklade hemlandet.
En fantastisk roman om migration och kärlek (men helt utan slisk!) och om människor som hamnar i situationer av olika bra eller mindre bra anledningar, men som på mänskligt vis försöker göra det bästa av det. Och med ett oväntat slut.
Jag dyker upp ur sista sidorna med lika stor vördnad inför Gordimers skrivkonst som första gången jag läste boken. Sannerligen, den kvinnan var värd sitt nobelpris.
Labels: böcker, boktips, Gordimer, nobelpriset, omläst, världsböcker
Posted by Sanna at 6:19 AM 20 comments: Links to this post
Det har ju firats Shakespearejubileum i dagarna - 400 år sedan han dog och 452 år sedan han föddes. Själv firade jag med radioteaterns version av Hamlet, inspelad 1960 och tillgänglig via Sveriges Radios utmärkta Radioteaterbibliotek.
Hamlet är ett litet mästerverk, det är obestridligt. Rolig, hemsk, spännande. Spöken och kärlek och lurendrejeri. Ett litet krig eller två i bakgrunden, och ett par mycket komiska dialoger mitt i all svärta.
Och så är det en liten guldgruva av citat. Hamlet måste ha varit en av den klassiska bildningens stöttepelare, så många av de mest parafraserade och kända citaten kommer härifrån. Till exempel "Svaghet, ditt namn är kvinna", eller "Ur led är tiden. Ve att jag är den, som föddes att den vrida rätt igen", eller "Så går beslutsamhetens friska hy i eftertankens kranka blekhet över".
Till och med frasen "methinks, the lady doth protest too much" är från Hamlet och inte från Othello som jag hade för mig, så bra när en lär sig något nytt.
I floden av Shakespeare-trivia tipsar jag för övrigt om bloggen Improbable som gjort ett fint cirkeldiagram över olika slags dödsfall i Shakespearepjäser.
Labels: bildning, dramatik, klassiker, ljudbok, radio, Shakespeare
Jag fick en sådan fantastisk vägsäkerhetsaffisch av några makedonska besökare på jobbet - jag har ingen aning om vad som står på den men jag gillar hockeypjuxen.
Hittills i år har jag läst totalt 37 böcker, av författare från till exempel Malaysia, Vitryssland, Egypten, Nigeria och Kanada.
Men visst, mest blir det europeiskt och US-amerikanskt, det ska medges.
Tack därför till Lyrans bokblogg som har lurat ut oss på "jorden-runt"-utmaning och läsning av böcker från fler av världens hörn än det egna.
Labels: böcker, världsböcker
En kollega berättade häromdagen att ordet sabotage har belgiskt ursprung via franska ordet "sabot", träsko. Enligt kollegan var det strejkande belgiska fabriksarbetare som protesterade mot nya tidens maskiner genom att förstöra dem just med hjälp av träskor i kugghjulen.
Jag googlade och hittade en kommentar på wikipedia om detta. Där påstås att teorin om belgiska träskorna är osannolik, för så urbota dum kan ingen ha varit att de slösade dyrbara träskor på att försöka stoppa industrialiseringen.
Wikipedia har uppenbarligen aldrig varit i närkontakt med belgare.
Ett exempel: åternormaliseringen av Bryssels flygplats har sedan bombdådet för en månad sedan redan bromsats av inte mindre än tre olika strejker. Polis/brandkår, lastbilschaufförer och nu senast flygkontrollanterna. Med sedvanlig belgisk fingertoppskänsla för det passande och för det rätt tajmade.
Peter Benchley är författaren bakom Hajen, boken som blev till Spielbergs skräckfilm på sjuttiotalet.
Han har också skrivit andra undervattensäventyr, till exempel Djupet som jag hittade i bokhyllan i torpet.
Det handlar om ett ungt (nåja - hon är ung) äventyrslystet par som åker till Bermuda för att dyka efter vrak. Naturligtvis hittar de en skatt redan på första doppet! Och inte bara en skatt, för bredvid vraket med spanska gulddubloner ligger resterna av en annat båt med en enorm last med värdefullt knark... Snart får den lokala maffian nys om saken och det blir bråttom att bärga det som inte bovarna får lägga vantarna på.
En oerhört osannolik historia som mest handlar om att David Sanders är en risktagande machoman som förklarar saker för sin sexiga och korkade lilla fru. Bokens allra mest intressanta karaktär är en havsål vid namn Percy.
Den som vill läsa ett riktigt spännande dykaräventyr med verklig skräckfaktor bör istället läsa Juli Zeh, Stopptid.
Labels: Benchley, läsning
Titelsagan i Tusen och en natt går på ett liknande tema: den grymme kungen tar varje natt en ny oskuld som sedan slaktas i gryningen. Tills en dag Sheherazade kommer in i bilden. Om berättarkonstens makt - större än despotiska monarker. En sensmoral helt i min smak.
Posted by Sanna at 8:09 PM 20 comments: Links to this post
Labels: Bennett, bildning, böcker, boktips, Ebervall-Samuelsson, sagosamling, tematrio
Jag fyller lite mittemellanjämnt i år och har därför gett mig själv den finaste födelsedagspresenten en människa kan få: ett år utan Belgien.
Ja, det är sant. Jag tänker flytta hem till Sverige i juli och bli hemmavid ett år för att syssla med helt andra saker än jag brukar.
Och nu kommer den stora frågan: hur länge kommer jag kunna hålla mig innan jag läser sjunde och sista boken? Det kliar i fingrarna, det kan jag lova...
Labels: böcker, HarryPotter, omläst, Rowling
Lyrans tematrio i veckan handlar om böcker vi aldrig läste klart. Förra året nämnde jag Grossman (curse him!), Joyce och McCann,
Jag tragglar mig faktiskt igenom det mesta, till och med Saint-John Perse (guldmedalj till mig) men ibland går det bara inte att ta sig hela vägen.
Tyvärr hamnade Steve Sem Sandbergs De utvalda i den högen. Den var helt enkelt för jobbig, och för mycket freakshow.
Jag gav också upp Leon Uris, Hadji. Fast det är så länge sedan att jag inte ens minns varför.
Och Frederick Forsyths Dubbelgångaren la jag ner redan efter ungefär tio sidor - det var för många tråkiga stereotyper om arabiska terrorister och jag var less på sånt. Fast lite tråkigt när en av ens favoritförfattare droppar så från Sjakalens höjder.
Posted by Sanna at 8:01 PM 21 comments: Links to this post
Labels: Forsyth, oläst, Sandberg, tematrio, Uris
J. M. Coetzee skriver ganska förfärliga berättelser - alltid sorgliga och deprimerande. Men intressanta.
Det handlar om en arrogant universitetslärare som raggar upp en ung kvinnlig student och har sex som ligger mycket nära gränsen till våldtäkt - om inte över den gränsen. Han blir avstängd och tar sin tillflykt till sin dotters gård ute på landet, där han börjar jobba som volontär på en djurvårdsorganisation och får hjälpa till att avliva sjuka hundar. En dag kommer rånare till gården och dottern råkar mycket illa ut.
Labels: boktips, Coetzee, läsning, nobelpriset, omläst, världsböcker
Den gula huliganens pappa gav mig en science fiction-novell att läsa: Eliezer S. Yudkowsky, Three worlds collide. Ett rymdskepp fullt med människor är ute och utforskar en närliggande galax när de träffar på en främmande slags varelse - en primitiv ras som äter sina egna barn och begår barbariska handlingar, i människornas ögon. Just som rymdfararna diskuterar om och hur de ska utrota de primitiva barnätarna dyker ett tredje rymdskepp upp med en ännu mer avancerad livsform. Och den livsformen tycker att människorna är barbariska och primitiva...
Det slår mig att sci-fi fyller funktionen av vår tids dilemmasagor. Ett sätt att resonera om moral och svåra val. Ett format för att utforska vad vi tar för givet som rätt och fel. En strålande genre för samhällskritik och ifrågasättande av normer.
Jag borde läsa mer science fiction.
Labels: boktips, noveller, Yudkowsky
Annikas bokblogg frågar om tips på "spänningsromaner".
En bok kan vara spännande för att den är läskig eller mycket fartfylld, alltså olika varianter av skräck och action.
Eller så kan den vara spännande för att intrigen drar in en, den är oförutsägbar och den går inte att lägga ifrån sig - en måste helt enkelt läsa vidare för att få veta vad som händer.
Jag gillar böcker som är spännande för att intrigen är spännande - skräck eller inte - men blir väldigt uttråkad av böcker som innehåller massor med blod, extremt våld och floder av läskigt tilltygade lik. Närgångna skildringar av hur folk sågar upp varandras kranium är inte spännande. En orgie i spänningsrekvisita och splatter kan inte ersätta en spännande, välskriven berättelse.
En mycket spännande och otäck bok var därför Herman Kochs Middagen. En slags psykologisk thriller om hur två föräldrapar hanterar den plötsliga informationen att deras söner har gjort något mycket, mycket dumt.
Posted by Sanna at 6:10 AM 41 comments: Links to this post
Labels: böcker, boktips, Jerka, Koch
Bloggen är ju en bokblogg och kan inte förväntas ha kompetens om diverse andra områden. Som till exempel sport.
Men när bloggen träffade på följande citat höjdes ändå ögonbrynen:
"Han höll sig i yppersta fysiska kondition. [...] På grund av ett vad prövade han en gång på att springa femton kilometer. Han kollapsade efter halva sträckan men tröstades av en läkarväns försäkran, att eftersom han inte hade tränat för maraton borde han ha säckat ihop redan efter tre, fyra kilometer"
Citatet kommer från Peter Benchleys Djupet och handlar om romanens huvudkaraktär, en vältränad och sexig actionhjälte som undervattenbrottas med muränor. Bloggen undrar därför: är det verkligen yppersta fysiska kondition att kunna springa 7 km? Det är väl inte bara folk som tränar för maraton som kan springa mer än 3-4 km?
Som tur är finns det ju en expert att fråga: kanalsimmerskan och träningsbloggaren Kari. Hon vet besked: dykarsnubben har inte planerat sin löpning ordentligt och har sannolikt försökt spurta på ett osmart sätt.
Ett korkat sätt att försöka vinna ett vad. Typiskt macho-män med för mycket muskler och för lite hjärna. Jag, halvtränad boknörd, hade slagit honom utan problem.
Resten av recensionen följer i sinom tid.
Labels: Benchley, bloggtips, sport
Förra året när Lyran hade tema huvudstäder tipsade jag om Kairo, Paris och Stockholm.
I år tipsar jag istället om dessa:
Gaborone: Alexander McCall Smiths mysdeckarserie Damernas detektivbyrå gillade jag skarpt i början. Den första boken i serien var ju alldeles underbar. Därefter har idéerna gradvis tagit slut och böckerna mal på utan egentligt innehåll. Men första boken är väl värd att läsa!
Teheran: Azar Nafisi har skrivit en väldigt intressant slags memoarroman, Reading Lolita in Teheran om svårigheterna att diskutera litteratur i Iran efter revolutionen där. Särskilt västerländsk litteratur. Och särskilt för kvinnliga studenter. Nafisi startade en läsecirkel i sitt hem för en grupp unga kvinnor som fick möjlighet att diskutera böcker som ansågs omoraliska. Som Den store Gatsby...
Tokyo: Efter mörkrets inbrott av Haruki Murakami är, som alla hans böcker, en halvmagisk skildring av den japanska huvudstaden. Det handlar om två systrar - den ena kan inte sova och den andra kan inte vakna. Den vakande systern driver runt i staden och träffar de mest märkliga personer. Allt av Murakami är guld.
Posted by Sanna at 6:49 AM 20 comments: Links to this post
Labels: boktips, McCall-Smith, Murakami, Nafisi, tematrio
Alan Bradley skriver roliga och väldigt udda deckare om 11-åriga kemisten Flavia de Luce. Ett mycket speciellt barn som löser mordgåtor och tampas med sina äldre systrar. Roligt skrivna och fulla med intressanta kemifakta.
I I am half-sick of shadows (ett Lady Shalott-citat) planerar Flavia att fånga jultomten för att en gång för alla reda ut om han finns eller ej. Men innan juldagsmorgon gryr hittas en kvinna strypt och Flavia glömmer nästan bort att jaga tomtar.
Inte riktigt lika bra som de tidigare i serien men Flavia de Luce förblir en av mina favoritkaraktärer, alla kategorier.