Anmeldelse: I 'Badehotellet' længes man nu efter tysken og danskens intimitet. Det er godt lavet | Information
Gå til hovedindhold
Menu
Køb abonnement
Log ind
Prøv en måned gratis
Indland
Udland
Klima
Debat
Kultur
Litteratur
Moderne Tider
Podcast
Lyt artikler
Sektioner
Indland
Udland
Klima
Debat
Kultur
Litteratur
Moderne Tider
Følg med
Lyt artikler
Nyhedsbreve
Serier
Podcast
Den trykte udgave
Dagens avis
Avisarkiv
E-avisen
Butik
Bøger
Arrangementer
Kurser
Service
Om Information
Kontakt
Apps
Søgefelt
Søg
Log ind på din brugerkonto
Mail-adresse *
Adgangskode *
Jeg har glemt min adgangskode
Jeg har ikke en brugerkonto
Opret en brugerkonto her
Anmeldelse
Læsetid: 3 min.
I 'Badehotellet' længes man nu efter tysken og danskens intimitet. Det er godt lavet
Besættelsestidens hverdagsproblemer dukker op som revet kartoffel i leverpostejen på Andersens Badehotel, hvor nogle af de anstrengte forhold, som Besættelsen skabte, truer med at blive anstrengende, mens andre er vederkvægende
Anita Brask Rasmussen
Få Anita Brask Rasmussens artikler på mail
Leave this field blank
Løjtnanten Uwe Kiessling (spillet af Anton Rubtsov) har siden sit første besøg på 'Badehotellet' fattet interesse for hotelbestyrerinden Amanda Berggren (Amalie Dollerup). Hun er ikke længere helt uimodtagelig.
Mike Kolöffel
Kultur
16. februar 2021
Det føles meget mærkeligt, men man er jo ligefrem begyndt at længes efter, at hotelbestyrerinden Amanda Berggren kaster sig i armene på den venlige tyske løjtnant Uwe Kiessling her i tredje afsnit af Badehotellets ottende sæson.
I de tidligere sæsoner flød kropsvæskerne i en lind strøm mellem hotelværelserne, men i denne virker selv den ellers så virile Grosserer Madsen til at have mistet lysten, så snart besættelsesmagten rullede ind over grænsen. I kraft af de enormt store krigsgenerationer, så ved vi jo, at dette ikke er repræsentativt.
Men denne måde at skabe længsel i seeren på er på den anden side også effektiv, hvis hensigten er, at vi skal begynde at heppe på den tyske løjtnant, der allerede i syvende sæson ankom til Skagen og blev en hyppig, men uvelkommen besøgende på hotellet. Fra begyndelsen blev han betaget af hotellets unge kvindelige bestyrer, Amanda Berggren – spillet af Amalie Dollerup, der har manglet en konflikt at spille op ad.
Her i ottende sæson har løjtnanten lagt noget af det koleriske fra sig, og tyske Anton Rubtsov er blevet mere blød i sin portrættering af løjtnantens splittelse mellem at være tysk officer, forelsket ung mand og høfligt menneske. Og Fru Berggren er ikke længere helt uimodtagelig.
Det er vederkvægende at følge deres begyndende længsel efter hinanden. De ved godt, at de ikke bør, men deres forsigtige smil fortæller noget andet. Det er, som om Amalie Dollerups skuldre forsøger at trække sig tilbage, og hendes arme og hænder samles foran kroppen for at sikre afstanden, men hendes ansigt er begyndt at læne sig frem.
Grev Ditmars (Mads Wille) ansigt bliver til gengæld mere og mere forpint. Han kæmper med, at hans nazistiske stedfar bruger familiens gods som en slags privat rekrutteringscentral til Frikorps Danmark. Kæresten Philip (Sigurd Holmen le Dous) er mere optaget af arbejdet i hotellets køkken, hvor smagen af leverpostej skal bevares, selv om farsen strækkes med kartofler. Afstanden mellem de to er snart lige så stor som mellem lever og spæk i postejen.
Desværre er det svært rigtigt at forstå den ellers fuldstændigt forståelige afmagt, som grev Ditmar føler. Han fører en kamp mod en fjende, vi aldrig ser (stedfaren og moren opholder sig jo på godset), og hans dårlige humør er mest bare anstrengende. Men hans replik: »Kommer vi nogensinde til at tale sammen igen?« indfanger den splittelse, som Besættelsens hårdtoptrukne grænser skaber mellem mennesker, og som snart præger hele hotellet.
Tyske nuancer
Der bliver også plads til at give et meget nuanceret billede af de tyske soldater, som gæsterne og personalet på den ene eller den anden måde i stigende grad flettes sammen med. Den hjælpsomme og Frau Berggren-betagede løjtnant protesterer, da hotelbestyrerinden undrer sig over, at han kan mønstre medfølelse over for en ung soldat, hvis kæreste er halvjøde og forfulgt, fordi det vel er i modstrid med partiets holdning.
»De siger hele tiden 'Deres parti',« siger han, og da Fru Berggren spørger, om det da ikke er det, så svarer han ikke.
I den tyske wehrmacht var partimedlemskab ikke et krav. Waffen-SS var afdelingen for politiske soldater, og ved Nürnberg-retssagerne blev afdelinger som Waffen-SS og Gestapo dømt ulovlige. 'Den rene værnemagt' er dog i vid udstrækning blevet afvist som en myte.
Hele den militære organisation var gennemsyret af den nazistiske ideologi, og særligt på østfronten var værnemagten involveret i krigsforbrydelser. Det udelukker jo ikke, at den enkelte soldat kunne være uenig i det ideologiske projekt, men alligevel stillede op.
Uden sammenligning i øvrigt, så stillede sønderjyder jo også op, da de blev indkaldt til den tyske hær under Første Verdenskrig, selv om de følte sig som danske og ikke ønskede at kæmpe for Tyskland. Det var et pligtsamfund, og det var det stadig i 1930'erne og 40'erne.
Men i dramaets og Badehotellets navn sukker man efter, at Fru Berggren og den tyske løjtnant skal kaste alle hæmninger, høfligheder og pligter bort og mødes i et favntag, der er 1940-scenografien værdig. På trods af alt det, vi ved om nazister og behandlingen af de såkaldte tyskertøser. Det er godt lavet.
'Badehotellet', ottende sæson, tredje afsnit. Manuskript: Stig Thorsboe og Hanna Lundblad. Instruktion: Fabian Wullenweber. Mandag kl. 20 på TV 2, tilgængelig på TV 2 Play.
Serie
Vi anmelder 'Badehotellet'
TV 2's komediedramaserie 'Badehotellet' er gået ind i sin ottende sæson og den for fiktionen så fristende Besættelse. Hvordan griber den populære serie det an? Vi anmelder hvert afsnit.
Seneste artikler
Når 'Badehotellet' lykkes, mærker man historiens katastrofe i en længselsfuld berøring
2. marts 2021
'Badehotellets' ottende sæson rummede hele projektets potentiale, men også dets skrøbelighed. Der var verdenshistorie som hverdag, men også som leverandør af alt for mange etiske dilemmaer, der kan gøre et vellykket lystspil til et middelmådigt drama
'Badehotellet's besættelse af Besættelsen truer karakterernes troværdighed
23. februar 2021
Den fasttømrede og underholdende gruppedynamik blandt 'Badehotellet's fastliggere er ved sæsonens fjerde afsnit udfordret af, at de skal holdes beskæftiget med ting, der relaterer sig til Besættelsen
Badehotellet var sjovere, dengang grosserer Madsen var værnemager
9. februar 2021
Besættelsen optager badehotelsgæsterne i stigende grad i sæsonens andet afsnit, skønt den glider overbevisende ned med flødeskum og kagecreme. Det efterlader kongelig skuespiller Edward Weyse mere og mere isoleret i sin selvoptagede boble, og han kan ikke bære farcen alene
Alle seriens artikler ›
Følg disse emner på mail
tv-serierBadehotelletanden verdenskrig
Amalie Dollerup
TV 2
Vores abonnenter kalder os kritisk,
seriøs og troværdig.
Få ubegrænset adgang med et digitalt abonnement.
Prøv en måned gratis.
Prøv nu
Er du abonnent? Log ind her
Anita Brask Rasmussen
Følg skribent
Få Anita Brask Rasmussens artikler på mail
Leave this field blank
Kommentarer (7)
Erik Jensen
15. februar, 2021 - 23:58
Dilettant af ringeste skuffe!
Jeg begynder at overveje, om komikken er frivillig, eller om det skyldes mangel på talent. Hele iscenesættelsen er bare så ringe, at det begynder at ligne en bevidst stil. Men hvad ved jeg?
Hvorfor jeg så ser det?
- Tja, så kan jeg jo diskutere med min kære kone. Hun synes det er godt...
Ole Rasmussen og Mogens Holme anbefalede denne kommentar
Anbefal kommentar
Jens Christian Jensen
16. februar, 2021 - 11:50
Skuespillerne er ikke dilletanter. Genren hedder lystspil.
Om man så kan lide eller ej er jo en smagssag.
anbefalede denne kommentar
Anbefal kommentar
Anders Sørensen
16. februar, 2021 - 11:55
Jeg har aldrig set Badehotellet. Men jeg er allerede begyndt at blive mere træt af anmeldelserne af Badehotellet, end jeg er af Badehotellet, fordi den der meta-ting bliver pisseirriterende efterhånden. Den der ting, hvor man forholder sig let ironisk, fordi man ved, at Badehotellet ikke er stor kunst, men hvorfor skulle det også være, fordi hvad er kunst egentlig, er Badehoteller ikke kunst, er du elitær, eller hvad?
Og så bliver Badehotellet pludselig til kunst, fordi uanset hvordan man angriber det (Badehotellet), eller ser det, er det godt, fordi det giver anledning til demokratisk debat om kunstens rolle og funktion, og så kan vi snakke lidt mere om det, og være ironiske eller ærlige, og der er INGEN OPRIGTIGHED TIL STEDE LÆNGERE! Alt forsvinder i en sky af ironi og meta.
Alt er tø-hø og forstilt.
Carsten Markussen, Niki Dan Berthelsen, Niels østergård og Jack Køhler anbefalede denne kommentar
Anbefal kommentar
Søren Kristensen
16. februar, 2021 - 18:08
Jeg ser Badehotellet med stor fornøjelse, af de samme banale og pastelfarvede årsager som alle andre tilhængere. Men ak hvor blev jeg skuffet i går aftes, hvor den mystiske hr. Ramsing stiger ud af fru Friggs værelsesvindue, som åbentbart hverken er i stueplan eller i nogen etagehøjde, men et sted midt i mellem. Mærkelig dum detalje, når nu der er gjort så meget ud af scenografien i øvrigt. Mine forhåbninger om at serien vil fortsætte spændings- og kvalitetskurven opad led et alvorligt knæk. Håber ikke jeg biver nødt til at revurdere hele min begejstring.
anbefalede denne kommentar
Anbefal kommentar
Carsten Markussen
16. februar, 2021 - 22:00
Hvorfor skal denne ringe serie anmeldes afsnit for afsnit? Jeg har kun set første afsnit af denne sæson, og skal ikke se flere. Hvorfor spilde en side hver eneste uge af min avis?
anbefalede denne kommentar
Anbefal kommentar
Søren Kristensen
17. februar, 2021 - 08:42
CM, mener du ikke sæson for sæson? Uanset er svaret nok at der er så mange strukturelle og filmtekniske ligheder mellem Badehotellet og Matador, at man ligesom er nødt til at forholde sig til serien, hvis ikke man vil stå tilbage som tåbelige ignoranter og som kultur- og nyhedsmedie bliver man jo (også) nødt til at forholde sig de ting som interesserer den såkaldt brede befolkning, hvis ikke man vil ende i et elitært limbo hvor det simpelthen ikke kan løbe rundt. Jeg siger ikke at Information anmelder Badehotellet for pengenes skyld, jeg hælder mere til den opfattelse at man bare anmelder det der nu engang bliver ssnt. Lige nu er det Badehotellet.
anbefalede denne kommentar
Anbefal kommentar
Jens Christian Jensen
17. februar, 2021 - 09:01
Løsningen er enkel, Carsten. Du skriver til redaktionen og beder dem om kun at omtale emner som du kan lide og interessere dig for.
anbefalede denne kommentar
Anbefal kommentar
Ønsker du at kommentere artiklerne på information.dk?
Du skal være registreret bruger for at kommentere.
Log ind eller opret bruger »
Aktuelle bøger fra Information
Fællesøkonomi
Mikkel Thorup
Kr. 299,95
Kina i verden
Lasse Karner
Kr. 299,95
Tankens kæmpere
Peter Dürrfeld
Kr. 174,95
Langsomme samtaler
Rune Lykkeberg
Kr. 299,95
Vejen hjem til Jorden
Jørgen Steen Nielsen
Kr. 349,95
Frankrigs store forfattere
Peter Nielsen (red.)
Kr. 199,95
Kvinder, race og klasse
Angela Y. Davis
Kr. 299,95
Retsteknisk arkitektur
Eyal Weizman
Kr. 399,95
Hvordan håndterer vi fremtidens pandemier?
Lone Simonsen
Kr. 49,95
En kort historie om lighed
Thomas Piketty
Kr. 299,95
Klodens grænser
Johan Rockström og Owen Gaffney
Kr. 299,95
Nedlukket
Adam Tooze
Kr. 299,95
En varm tid
Stefan Hermann
Kr. 199,95
Hvordan kan ny teknologi redde verden?
Adam Moe Fejerskov
Kr. 49,95
Naturvidenskaben genfortalt
Johanne Pontoppidan Tuxen og Mikkel Vuorela
Kr. 399,95
Samtaler om Shakespeare
Rune Lykkeberg
Kr. 199,95
Fri
Lea Ypi
Kr. 299,95
Du sparer 15% på bøger som abonnent på Information
Dagbladet Information, Store Kongensgade 40C, 1264 København · Telefon: 3369 6000 · CVR: 63058416 · Ansvarshavende chefredaktør: Rune Lykkeberg
Datapolitik · Cookies · Opdatér samtykke · Ophavsret · Ofte stillede spørgsmål · Abonnementsbetingelser
Om Information · Redaktion · iBureauet · Butik · Informations Venner · Annoncering
Indsend debatindlæg · Ledige stillinger · Information i løssalg
Generationsløftet: Donér til de unge
Skriv til os
st_user@information.dk