– Tenk deg om før du setter deg bak rattet - Thailands Tidende
Helge Holst jobbet som sjåførlærer i 31 år. Her sees han med konen Brita, som har vært fast følgesvenn på 200.000 km med asiatiske veier. Foto: Privat
En pensjonert kjøreskolelærer har kjørt bil i Thailand hvert år siden 1969. Han er klar i sin tale: Thaiene har dårlig evne til å se fremover og legge opp kjøringen etter det. Han vil at nordmenn – særlig de eldre – tenker seg godt om før de begir seg ut på veiene her. Vi har også intervjuet to thaier og to nordmenn om deres forhold til trafikken her. Alle har vært vitner til ulykker.
Nyttårstid er utfartstid. Snart fylles det thailandske veinettet med millioner av mennesker på tur hjem til sine kjære. Myndighetene rapporterer ulykkesstatistikk daglig, og mediene viderebringer dette, gjerne under navnet «7 Dangerous Days». Faktum er imidlertid at alle dager er omtrent like livsfarlige på veinettet i Thailand, slik Thailands Tidende rapporterte i april, etter litt gjennomgang av statistikk:
LES OGSÅ: – 80 prosent av dødsulykker skyldes alkohol
Helge Holst (75) har kjørt på thailandske veier i snart femti år. Han og kona Brita har feriert her hvert år siden 1969. Holst startet som sjåførlærer i 1969 og drev Gjøvik Trafikkskole fra 1982 frem til 2000, da han solgte til tre av de ansatte.
– Vi har tilsammen kjørt cirka 200.000 km i Thailand, Myanmar, Malaysia og Laos, så jeg tror det er riktig å si at vi har vent oss til hvordan thaiene tenker i trafikken. Unnskyld at jeg sier det, men thaiene er ikke særlig flinke til å planlegge, verken i livet, eller i trafikken, sier Holst til oss.
Dårlig evne til å se fremover
– Hva kjennetegner en gjennomsnittlig thai i trafikken?
– De har en utrolig dårlig evne til å se fremover, oppfatte hva som er i ferd med å skje, og legge opp kjøringen etter det. Menneskene her har en helt annen holdning i trafikken enn hva mange av oss andre har. Dessverre ser jeg ofte at utlendinger tar etter lokalbefolkningen, da går det enda lettere galt.
Holst mener det står dårlig til med sikkerheten. Han er blitt vant til å se folk på motorsykkel uten verneutstyr. I beste fall har de en dårlig plastikkhjelm på hodet.
– Jeg synes ikke det er for farlig å kjøre her, men jeg må ha en enda større grad av forutseenhet enn hjemme. Det går mye på å kjenne igjen en situasjon, altså jo lenger erfaring, desto lettere er det å se hva som skjer fordi vi kjenner igjen mønsteret i hendelsene.
Her er et råd fra kjøreskoleveteranen til ferskinger på vegene her:
– En som kommer rett fra vestlig kultur og hit har ikke de samme forutsetninger fordi han/hun ikke har evnen til å se hva som skjer. Vi er ikke vant med at det kommer trafikk mot kjøreretningen i et veikryss. Da ser vi heller ikke etter det. En tenker ikke på at noe slikt kan skje.
Motorsykler er et element i trafikken som også er uvant. De kommer fra alle kanter, ofte med stor hastighet, mens de passerer andre kjøretøy på en måte norske alpinister ville nikket anerkjennende til.
Bør eldre kjøre bil?
– En del mennesker kan ha hva vi kaller kapasitetsproblemer, det vil si at en klarer ikke å ta til seg all informasjon, tolke den rett og planlegge i rett rekkefølge. Dessverre er det slik at dette er noe aldersbetinget. Det vil si at eldre må være ærlig med seg selv og eventuelt avstå fra å kjøre.
– Hva ville du fokusert på å lære trafikanter her om du kunne holde kurs?
– At de må tenke fremover. Opplæringen ville nok gå mye på å lese trafikkbildet, ta de rette avgjørelser og utføre de rette handlinger. Etter min mening er opplæringen alt for teknisk rettet. Førerprøven kan vel sammenlignes med noe vi i Norge kanskje hadde på begynnelsen av femtitallet, altså da vi hadde liten trafikk.
Fortrinnsrett for Mercedes
Holst forteller om et møte med en velstående bilfører:
– Jeg holdt en gang på å bli kjørt ned, som fotgjenger på en parkeringsplass. Det var en Mercedes med thailandsk sjåfør. Jeg slo i panseret av sinne. Det førte til at føreren kom ut og sa at i Thailand har Mercedes Benz forkjørsrett. En Benz går først. Det sier mye om forholdene.
Også på parkeringsplasser mener han det er andre spilleregler om man kjører bil av høy status.
– Du vil ofte se at på handicapparkeringene på handlesentrene står det parkert høystatusbiler. Det sier også mye om kulturen her.
Vil forby u-sving
– Om du får endre én regel, hva ville det blitt?
– Det ville være å forby u-sving i gater, og spesielt på motorveiene. Det er utrolig at en manøver som vi i Vesten vet, i henhold til forskning, er noe av det farligste en kan gjøre, elskes her. Dette på tross av ulykker hver dag.
Holst mener at helgene burde vært brukt til adferdskontroll.
– Jeg vet at dette skaper problemer på landsbygda, akkurat som frakting av folk bakpå en pickup. Dette blir en avveiing. Foreløpig ser det ut til at man aksepterer de høye ulykkestallene slik at de andre kan fraktes fra A til B.
Egoisme tar liv
Holst er ikke imponert over medmenneskeligheten. Angående «glidelåskjøring» sier han at det ikke fungerer i det hele tatt. Det igjen kan skape ulykker.
Kjøreskoleveteranen sier at det finnes forskning fra andre land som bare er å implementere i Thailand. Men det er snakk om å endre holdninger:
– Om noen har nøkkelen til hvordan en kan forandre holdningene i dette landet, ja da vil vedkommende redde mange mennesker. Det trenges en skikkelig utredning av det som skjer her. Forskning trenges ikke, den foreligger. Ikke minst i de skandinaviske land.
Slik opplever thaier og nordmenn trafikken
Vi intervjuet fire personer – to thaier og to nordmenn – om deres forhold til trafikken her. Det viste seg at alle hadde opplevd ulykker langs vegene.
1. Hvilket forhold har du til å kjøre bil i Thailand? «Helst ikke» eller uproblematisk?
2. Hvordan vil du beskrive trafikkbildet i Thailand?
3. Hvilke råd vil du gi til en som skal kjøre her for første gang?
4. Har du vært innblandet i – eller vært vitne til – en alvorlig ulykke?
5. Det er ulike meninger om hvorvidt det er lurt å stoppe om man er førstemann på åstedet for en ulykke. Hva ville du gjort?
Oilza (29), Kristiansand/Nong Khai
1. Den første gangen jeg skulle kjøre var jeg litt skeptisk.
2. Kaos, lite regler som følges opp. Man kjører som man vil. Nesten alle jeg kjenner kjører når de er fulle. De skal tøffe seg.
3. At man bare må kjøre og tenke på seg selv, og ikke tenke på regler. Ellers så kommer man aldri frem.
4. Ja. det har jeg. Jeg kom til en ulykke og reddet en full person ved å utføre hjerte- og lungeredning. Jeg fikk personen til å våkne opp like før ambulansen kom.
5. De fleste vil ikke stoppe hvis man kommer alene som første person til en ulykke. Men for min del vil jeg alltid stoppe for å hjelpe til.
Jaey (35), Korat
1. Jeg har aldri vært redd for å kjøre, daglig så kjører jeg en stor Mitsubishi pickup til jobben i Korat.
2. Da jeg kjørte til Bangkok for første – og siste – gang vil jeg si det var kaotisk. Her i Korat er det greit.
3. At man må passe på alle motorsyklene som er som moskitoer i trafikken, og hele tiden tenke at en bil som kommer fra en sidevei kanskje ikke stopper selv om den har vikeplikt.
4. Ja, det har jeg. Det skjedde da jeg var 28 år gammel, med den samme bilen jeg har i dag. Da sovnet jeg bak rattet og havnet nesten i kanalen som går rundt Korat sentrum. Det gikk bra med meg, men en hund som slappet av i veikanten døde dessverre.
5. Jeg ville stoppet om jeg ikke var alene.
Hans Johan Grumheten (51), Kolbu/Buriram
1. Helt uproblematisk, så lenge man følger «vær-varsom-regelen».
2. Trafikkbildet i Thailand er jo helt annerledes enn i Norge. Ofte er det «den sterkestes rett» som gjelder. De største bilene kjører først, fotgjengerne kommer sist.
3. Kjør aldri fortere enn trafikken ellers, følg med ved filskifte, da det ofte kommer en bil i dobbel hastighet bakfra.
4. Ja, jeg var blant annet vitne til en ulykke i Kabin Buri, der en bil kom bakfra og kjørte inn i en motorsykkel i høy fart i samme kjøreretning. På motorsykkelen satt det en familie på to voksne og to barn…
5. Jeg ville stoppet. Det har vært fortalt mange historier om at de skadde eller deres familie vil kreve penger i noen situasjoner. Men med dagens teknologi med kamera osv. så er dette blitt mye mindre utbredt. En ser også nå at politiet som regel ikke gir livreddende hjelp, noe jeg tror det er en god grunn til pga. denne teknologien.
Øyvind Garder Pedersen (32), Jokkmokk/Bangkok
1. Helst ikke, gjør det i hjembyen til kona, der det går an å kjøre i tilnærma normal hastighet...
2. Største bil først, om ikke man går på Yaba (narkotika, red. anm.) da, hehe. Går temmelig greit om man kjører normalt med bil. Hadde ikke kjørt MC her nede om jeg ikke hadde selvmordstanker...
3. Lei den største bilen du får tak i, hold deg til venstre og kjør helst om dagen.
4. Har ikke vært direkte involvert, men har vært vitne til en del ulykker. Som regel mopeder som flyr hit og dit. Minibusser har jeg slutta å sitte på med etter et par nestenulykker. Sjåføren sitter gjerne i telefonen i 160 km i timen.