Gründerne har også, med støtte i vitneboksen fra deres tidligere advokat Hege B. Ersdal, anklaget tingrettsdommer Saue for forskjellsbehandling av saken og partene i favør av Statoil.
Saue forsikret i Oslo tingrett at saken fikk en rettferdig behandling. Han innrømmet likevel at han mente det var "dårlig" av ham å råde Sikkeland til fortsatt å kunne holde i Statoil-saken også etter at Statoil-ansettelsen var i boks i juli 2012.
Heller ikke regjeringsadvokaten synes dette rådet, også omtalt som postmannsavtalen, var en god idé. Men det legitimerer ikke saksøkernes anførsler mot staten verken i norsk eller europeisk rett, konkluderte regjeringsadvokaten med.
Emberland viste til at rettsanvendelse i norsk rett og Den europeiske menneskerettsdomstolen (EMD) ikke støtter saksøkernes syn. Saksøkerne vektla jussen i motsatt retning.
Ikke bare mener Emberland at vilkår ikke er oppfylt. Også adressaten er feil, hevder regjeringsadvokaten.
- Det er ikke grunnlag for å konkludere med at verken Saue, Sikkeland eller andre som har vært nevnt, har opptrådt forsettlig eller grovt uaktsomt. (...) Hvis man forutsetter at noen av aktørene har opptrådt forsettlig eller grovt uaktsomt, kan man da kreve erstatning fra staten ved Justis- og beredskapsdepartementet? Kunne man krevd av Saue eller Sikkeland? Da kommer man inn på organansvaret. Det er den som selv har utvist den grove eller den grovt uaktsomme handlingen som skal holdes ansvarlig. Til en viss grad kan også staten holdes ansvarlig som stat, men det gjelder bare etter organansvarslæren, og det gjelder bare ved høyere sfærer i statsapparatet. Det er ikke holdepunkt for å si at Kongen i statsråd, departementet – vi skal ikke lenger ned i kjeden enn det – har utvist noe av grov uaktsomhet eller forsettlighet som gjør at departementet etter organansvarslæren kan holdes ansvarlig, sa regjeringsadvokaten.
Dommerne utfordret regjeringsadvokaten på arbeidsgiveransvaret uten at staten endret på sin argumentasjon.