Vilt og vakkert: Hvordan drikke champagne?
Det er ikke ofte jeg nyter sjampanje, men når det en sjelden gang er en anledning, er det greit å gjøre det med stil, skape litt høytid, den rette stemningen!
De beste sjampanjen kan ha den mest ekstremt syrlig til den tunge og eikepregede smaken. Den skal være avkjølt til mellom åtte og ti grader.
Sett flaska på et bord, Ta av folien rundt korken. La noe være igjen rundt halsen av flaska. Vri metalltråden seks ganger rundt slik at den åpnes. Legg en finger på korken mens du holder flaska med samme hånd. Flasken holdes i 45 graders vinkel med korken i venstre håndflate, mens flaska vris med et høyrehåndsgrep om bunnen. Man skal vri flaska, ikke korken, for da vil korken komme ut av seg sjøl. Og lirk korken ut inn i håndflata. Du skal høre et lite sukk fra flaska, ikke et smell. Luft den i fem minutter.
Sjampanje skal drikkes av lange, slanke glass. Hvitvinsglass fungerer fint. Det viktigste å tenke på er at glasset skal vende innover i toppen, slik at boblene bevares best mulig.
Vipp glasset på skrå og hell forsiktig i sjampanjen.
Fyll opp litt sjampanje i bunnen av glasset. La det bruse opp og så roe seg. Hell videre som beskrevet opp til høyst 3/4 fullt.
Hold i bunnen av flaska, putt tommelen inn i den dype gropa. Bruk gjerne et kjøkkenhåndkle og la flaska hvile mot det, slik at den fortsatt er frisk og kald.
Hold glasset rundt stetten og trekk inn dunsten av sjampanjen før det skåles ved bare å heve glasset, skil læberne en anelse ad, så du kan suge lidt luft ind, la sjampanjen rulle i munnen!
La gjestene få smake før det skåles!
Skåling har røtter i et gammelt gresk rituale der et drikkelag ble avsluttet med inntak av vin til ære for en gud.
Opprinnelig drakk alle av samme fat, og verten begynte, slik at resten av selskapet kunne være sikre på at drikken ikke var tilsatt gift. Å skåle for venners helse, var en praktisk måte å forsikre dem om at vinen var trygg! Klinkingen innebærer å skremme bort onde ånder og markere at vi stoler på den personen som helte vin i glasset. Også i Norden ble alkohol i oldtiden brukt ved religiøse handlinger.
Inntak av altervin i kristne kirker har overlevd til i dag som en rest av de gamle hedenske ritualene. Men ved private gilder har det å skåle blitt en rent sosial handling. Særlig i Norden har den bevart en seremoniell form, der gjester for eksempel først drikker når verten har løftet glasset og ønsket velkommen. I resten av Europa og USA kan gjester fritt smake på drikkevarer så snart de er skjenket.Kilde
Den beste sjampanjen skal serveres som velkomstdrikke.
Det regnes som uhøflig å signalisere for at det skal skåles ved å slå på glasset.
Skål aldri når det skåles for deg. Etterpå bør du alltid stå opp og takke for skålen!
La alltid verten skåle for en hedersgjest først. Hvis du mener at verten ikke har tenkt til å skåle, be om vertens overbærenhet før du utfører en skål selv. Vent til halvveis ut i desserten!
Pass på at alle gjestene har et fyllte glass før det skåles. Det går an å skåle med tomt glass...
Stå opp når du foreslår en skål.
Hold øyekontakt med den det skåles for først, så de andre gjestene og til slutt den det skåles for.
Hold glasses så høyt som til brystet, hev det så til øyehøyde før den lille nippen..
En lett klinking med glasset til gjestene på hver side for deretter å heve glasset med et varmt smil og et nikk til andre gjester, er greit. Kilde OBS klink der glasset har størst diameter.
Ikke alle liker å klinke med sjampanje - i noen anledninger gjør man det rett og slett ikke heller...!!
Den som annonserer skålen, nipper først.
Øl har opp gjennom historien hatt både en kulturell og en sosial funksjon. Skikken med at vi klinker glassene våre mot hverandre når vi skåler, sies å stamme fra vikingene. Ølhornene skulle klinkes så hardt mot hverandre at det skvatt over litt øl fra det ene kruset over i det andre. Dersom en mann viste deg denne tillitten, kunne du være sikker på at ølet ikke var forgiftet. Kilde
Og de som kjørte, skåla med desserten!
http://www.side2.no/matogdrikke/article2480731.ece
wiki/Toast_(honor)
Lagt inn av Vilt og vakkert kl. mandag, mai 06, 2013
Etiketter: Duft og smak, Høytider og fester
Birthe 6. mai 2013 kl. 21:07
Jeg har ikke likt sjampanje de gangene jeg har smakt, men nå fristet du til å prøve igjen. Når det byr seg en anledning :)