Vurderinger af ansøgninger om enkeltydelse - PDF
Download "Vurderinger af ansøgninger om enkeltydelse"
1 Vurderinger af ansøgninger om enkeltydelse - Et kvantitativt holdningsstudie blandt sagsbehandlerne i kommunale ydelsesafdelinger og Kriminalforsorgen i Frihed Pernille Gry Petersen Kandidatuddannelsen i socialt arbejde Aalborg Universitet Vejleder Morten Ejrnæs Marts 2015 Antal anslag
2 Abstract This thesis contains a main focus of perceptions among professionals in the process of social rehabilitation. The pivot of the thesis is the cross-sectoral cooperation between the professionals in the departments of social service in the municipalities (defined as Ydelse) and of the professionals at the probation service (defined as KiF). The professionals will be defined as caseworkers. There has during the last decades been an increasing political focus on regulatory cooperation in the process of social rehabilitation. Qualitative studies focusing on the process and how the offenders and convicted clients experience the process are conducted frequently. Furthermore quantitative studies, focusing on socio-economic factors, provide an analysis of the individuals position after released from prison. These studies conclude that the main part of the population of clients, is considered as economically underprivileged, which is a condition that for the majority is considered close to the poverty line. An inventory of the social fund Dansk Forsorgsselskab for the last years shows an increasing need of economically support for this group of clients. Requests given by the casework manager of KiF, who assessed a need for support to cover up expenses purchasing basic furniture after release on parole, to cover up missing rent during the imprisonment or expenses related to needed dental treatments. The assessment is made by the caseworker, after an equivalent application has been refused by Ydelse. All supports that have been refused after applying Ydelse. I therefore find it interesting to examine how the practitioners within this field of social rehabilitation estimate the application for economic support. Applications given from the group of economically underprivileged, parolees or clients subject to a suspended sentence. This thesis provides a study of perceptions between the caseworker in Ydelse and KiF in the question of how the application is to be estimated: If economic support is considered as entitled or should be refused. Furthermore I examine which factors in the vignettes are considered crucial. I also investigate how the need of cross-sectoral cooperation is assessed, including the involvement of the client in the process of decision making. This is carried out by using the vignette technique. This method Side 2 af 149
3 containing a case study, is very suitable for the measurement of caseworkers (and professionals in general) estimations and perceptions. The empirical material of this thesis is based on quantitative data supported by elaborations and descriptions given from the respondents during the survey. Not only are the respondents in this way given the opportunity to explain their perceptions. On this basis an opportunity is also given to demonstrate the relationship between the perceptions and the estimations. With the exception of one department, all of the KiF departments and eight departments of Ydelse from the municipalities all over the country participated in the vignette survey. The professionals in both departments of Ydelse and KiF have responded to three fictive cases. All cases are constructed similar to the type of requests of economic support assessed in real life practice The research shows that there is no clear pattern in the assessments (and perceptions) between and among the two groups. There are few statistical significant differences between the estimations. This concerns the assessment of the missing rent applications. Furthermore it concerns the question whether or not the client must be included in the process before the final decision is made on the application of economic support for dental treatment. An interesting finding is the variation in the caseworkers weighting of main factors which primarily lead to the decision on whether the economic support should be granted or refused. The purpose of the application seems to be essential for these assessments, and as a result no clear pattern is found. Although in most cases the financial/economical aspect is of great importance. The research findings provide no clear answer to whether the perceptions depend on the educational background. This seems to be a possible explanation. It do, however, seems more likely that the differences between the estimates can be characterized as dependent on organizational affiliation. Keywords in this thesis: Perceptions among practicians, vignette study, Department of Social Service, Probation Service, social rehabilitation, cross-sectoral cooperation, Dansk Forsorgsselskab. Side 3 af 149
4 Kapitel 1 - Undersøgelsens formål... 5 Behov for økonomisk støtte retsgrundlag og sagsbehandling... 8 Problemfelt Problemformulering Kapitel 2 Egen (for)forståelse og begrebsafklaring Holdninger Det tværsektorielle resocialiserende samarbejde Kriminalitet som resultat af økonomisk afsavn Kapitel 3 - Metode Vignetmetoden Population og respondentgrupper Respondenternes karakteristika Undersøgelsens kvalitet og realisme Kapitel 4 - Analyse Analysestrategi Analysedel Hvornår skal bevilling eller afslag gives? Analysedel Afgørende faktorer for bevillinger eller afslag Analysedel Behov for yderligere oplysning før endelig vurdering Kapitel 5 Sagsbehandlingernes vurderinger og perspektiver herpå Diskussion og perspektivering Litteraturliste Bilag Bilag 1 Spørgeskemaerne Bilag 2 Signifikanstests Bilag 3 Informationsskrivelse Bilag 4 Data Side 4 af 149
5 Kapitel 1 - Undersøgelsens formål Resocialisering af klienter, som afsoner en straf i Kriminalforsorgen, er igennem de senere årtier blevet tillagt et øget politisk fokus. I højere grad end tidligere betragtes det at forebygge recidiv 1 hos dømte, som en opgave der skal udføres tværsektorielt. Justitsministeriet og Socialministeriet tog i 1995 initiativ til etablering af en kontaktgruppe, som havde til formål at finde de stier, som skulle følges for at nå til en styrkelse af samarbejdet på tværs mellem de to ressortområder 2. Justitsministeriet som øverste repræsentant for Kriminalforsorgen og Socialministeriet repræsenterende landets kommuner. Siden er retningslinjer for samarbejdet fastsat, ligesom det er søgt at udvikle en metode med en køreplan for samarbejdet (Socialministeriet, 1998; Justitsministeriet 2003; Ramsbøl, H. & Rasmussen, N., 2009). En forudsætning for godt resocialiserende arbejde, betragtes altså som afhængigt af samarbejde på tværs af de involverede aktører omkring den dømte klient fra kommunen og Kriminalforsorgen. Et arbejde som påbegyndes allerede ved indsættelsen i fængslet og under afsoningen, men som særligt udføres på tværs af instanserne for klienterne i frihed (ibid). I kraft af dommen som fører til afsoning i Kriminalforsorgen, må de indledende skridt i den resocialiserende proces forventes at skulle tages inden for Kriminalforsorgen rammer. Foruden indsatserne som udføres i landets fængsler for andelen af ubetingede dømte, sættes rammerne for det resocialiserende og tværsektorielle samarbejde i Kriminalforsorgen i Frihed (KiF). Arbejdet består her i varetagelse af tilsyn som et vilkår ved dom eller prøveløsladelse 3, hvor den dømte støttes i opnåelsen - og fastholdelsen af en kriminalitetsfri tilværelse. 1 Recidiv er betegnelsen for tilbagefald til kriminalitet. Der findes mange definitioner for recidiv. Hyppigst anvendt er definitionen som omfatter ny begået kriminalitet med domsfældelse (alle kriminalitetstyper) i en to-årig periode målt fra løsladelsesdatoen for ubetingede dømte eller datoen for domsafsigelse eller etablering af tilsyn for betingede dømte personer (Kyvsgaard, 1998; Kriminalforsorgen, 2014). 2 Se uddrag fra rapporten på 3 Ved tilsyn af Kriminalforsorgen er fokus tillagt det støttende element i arbejdet med at reducere recidivet. Rammerne muliggør at klienten i stedet for at sidde bag lås og slå, kan opretholde en hverdag på fri fod og dermed sikres bedre rammer for resocialisering til en tilværelse uden kriminalitet. Rammer som i tilsynet søges styrket ved støtte til opnåelse af en stabil hverdag med stabile boligforhold og uddannelse eller beskæftigelse (Ramsbøl, 2009). Side 5 af 149
6 Tabel 1 Tilsynspopulationens udvikling (egen tabel, kilde: Kriminalforsorgen, 2002, 2006, 2010 & 2013). Som det ses i tabel 1, er populationen af klienter som indgår i et tilsyn af KiF øget senere år. Antallet af klienter som skal støttes i den resocialiserende proces i et tværsektorielt samarbejde mellem kommunerne og KiF, er derfor øget. Forøgelsen kan forklares som et resultat af en politisk diskurs senere år, hvor fokus i tiltagende grad har været på at begrænse anvendelsen af frihedsberøvelse. Dette har blandt andet ført til ændrede straframmer med flere domfældelser med betingede domme med vilkår om tilsyn som udfald, og dertil færre ubetingede dømte som afsoner bag fængslets mure (Justitsministeriet, 2013:6) 4. Dertil udgøres tilsynspopulationen foruden klienter med dom med vilkår om tilsyn også af andelen af prøveløsladte. Flere studier belyser prøveløsladtes vilkår og særligt den udsatte position, som en stor andel af de dømte klienter ender i efter prøveløsladelse og for nogen også i tiden op til fængslingen. For en stor andel af de dømte forværres tilknytning til arbejdsmarkedet både før og særligt efter fængsling (Tranæs, 2008:113, Clausen, 2013b:125). Hertil ses en kraftig forringelse af det økonomiske grundlag i samme perioder og særligt efter afsoning (Tranæs, 2008:128; Olesen, 2013:134). Tranæs betegner følgerne som samfundets uformelle straf; en 4 Dette vedrører bl.a. betingede domme med vilkår om afvikling af samfundstjeneste. Samfundstjeneste som sanktionsform kørte som forsøgsordning i perioden hvor det blev lovfæstet ved Lov om ændring af Straffeloven og Retsplejeloven (samfundstjeneste m.v.). Der er siden indført gentagne lovændringer med udvidelse af målgruppen for samfundstjeneste. Ordningen er sidenhen evalueret gentagne gange. Disse effektstudier har peget på reduktion i kriminalitetsrecidivet blandt klienter med denne afsoningsform, hvilket har ligget til grund for de gentagne udvidelser af ordningen (Clausen, 2007 & Klement, 2011; Klement & Pedersen, 2014). Side 6 af 149
7 straf som af flere veje indtræffer efter fængsling hvor fodfæste på arbejdsmarkedet er svært at genvinde. Den dømtes situation fører dermed til et grundlag for forsørgelse, som trods intentioner om selvforsørgelse, må bestå af lave offentlige ydelser i kortere eller længere perioder (ibid: ). Hvorledes det forholder sig for den resterende andel af tilsynsklienterne (og tilsynspopulationen generelt) er for nyligt undersøgt af Kriminalforsorgen. Resultaterne herfra viser, at den samlede klientpopulation i Kriminalforsorgen er en mere belastet gruppe set i forhold til gennemsnitsbefolkningen, når forskellige sociale faktorer tages i betragtning (Clausen, 2013:23, Clausen, 2013b:13-17). I forlængelse af Tranæs (2008) undersøgelse, opgøres andelen af beskæftigede klienter i 2011 til kun knapt at udgøre 1/4 af den samlede tilsynspopulation. Forsørgelsesgrundlaget for størstedelen af den resterende andel bestod derfor af overførselsindkomster 5. Et økonomisk grundlag, som for 27,9 pct. af den samlede tilsynspopulation udgjorde en årlig personindkomst 6 på under kr. og for 37,8 pct. af klienterne i tilsyn en indkomst på mellem og kr. 7 For at vurdere denne gruppes indkomstgrundlag, finder jeg det i denne sammenhæng interessant at medinddrage den nyligt fastsatte danske fattigdomsgrænse 8 (Socialministeriet, 2013: 9). Ved omregning af personindkomsten til disponibel indkomst 9 kunne op mod 65,7 pct. af den samlede tilsynspopulation i 2011 altså betragtes som værende i en udsat økonomisk position, hvor de befandt sig tæt på eller endda et stykke under fattigdomsgrænsen. At 2/3 af den samlede klientgruppe i Kriminalforsorgen kan betragtes som havende et økonomisk grundlag tæt ved eller under fattigdomsgrænsen, må forventes at udfordre rammerne for det resocialiserende arbejde på tværs. Udfordringen består i, at 5 Primært kontanthjælp eller førtidspension. Knapt 1/10 af klienternes beskæftigelsesstatus er uoplyst i samme undersøgelse (Clausen, 2013b:25-27). 6 Personindkomsten er angivet som bruttoindtægten før skat (Clausen, 2013b). Ved sammenligning med den disponible indkomst, som gælder som fattigdomsgrænse, er det derfor vigtigt at holde for øje, at denne disponible indkomst skal modregnes personlige skatter. 7 Andelen af prøveløsladte med en samlet personindkomst på under kr. udgjorde i ,9 pct. og trækker derfor den samlede statistiske opgørelse op. Det er hertil vigtigt at være opmærksom på, at denne forskel kan skyldes længden af den prøveløsladtes afsoning forinden, hvor indkomsten har været betydeligt lavere. Dette indvirker derfor den samlede personindkomst, som opgøres på årsbasis (Clausen, 2013b). 8 Om en person betragtes som fattig måles ved, om denne i en periode på tre år har haft en disponibel indkomst på mindre end 50 pct. af medianindkomsten. Grænsen varierer efter udviklingen i medianindkomsten i den samlede befolkningen og har i årene været ca kr. (Socialministeriet, 2013). 9 Beregningen sker på baggrund af et personfradrag på kr. samt en gennemsnitsbeskatning på knapt 50 pct. Kilde: Skatteministeriet, oplysninger for 2011 (http://www.skm.dk/skattetal/beregning/skatteberegning/skatteberegning-hovedtraekkene-i-personbeskatningen- 2013/, set den ) Side 7 af 149
8 Kriminalforsorgen ingen økonomiske beføjelser har 10, og indsatsen fokuseret på økonomisk støtte derfor er afhængig af kommunernes vurderinger. Lovhjemmelen til bevilling af økonomisk støtte er primært at finde i Lov om Aktiv Socialpolitik 11, som forvaltes i de socialforvaltningernes ydelsesafdelinger 12. Muligheden for bedst mulige økonomiske rammer i den resocialiserende proces, afgøres derfor af sagsbehandlerne, som i ydelsesafdelingerne behandler enkeltydelsesansøgningerne. Behov for økonomisk støtte retsgrundlag og sagsbehandling Ansøgninger behandles efter Lov om Aktiv Socialpolitik kapitel 10, 81 og 82. Lovændringer blev tilføjet til loven med ikræfttræden pr. 1. januar Siden har særlig lovhjemmel til bevilling af økonomisk støtte til dækning af huslejerestance i en længere periode samt udførsel af tandbehandling for alle økonomisk trængte været at finde i lovens 81 a og 82 a 13. Ændringerne blev indført bl.a. fordi flere kommuner tilkendegav, at der eksisterede udfordringer forbundet med forvaltningen af lovens bestemmelser; bestemmelser, som oplevedes at være upræcise og bl.a. medførte, at det var svært at bevilge ydelser til visse målgrupper. Ændringerne havde derfor til hensigt, at præcisere afgrænsning af målgruppen, ligesom muligheden for bevillinger af ydelser blev udvidet. En præcision, som skulle medvirke til at sikre borgernes retssikkerhed 14. Lovændringen havde til formål at udvide og specificere grundlaget for bevillingerne, således at lovhjemmel sikredes til bevillinger af specifikke ydelser, og de generelle udfordringer samt usikkerheden iblandt sagsbehandlerne ift., hvornår en ydelse er berettiget, skulle mindskes. 10 Kriminalforsorgen har ingen økonomiske beføjelser, og tilsynsvirksomheden består derfor alene i løbende vejledende og motiverende samtaler med klienterne. Hertil er der mulighed for, at klienterne deltager i kognitivt funderede programmer, som gennemføres i Kriminalforsorgen. Kriminalforsorgen er forpligtet til at vurdere, om der skal iværksættes et samarbejde med de sociale myndigheder bl.a. i forbindelse med tilsyn (Justitsministeriets, Direktoratet for Kriminalforsorgens vejledning nr af 26/ (handleplansvejledningen): ) 11 Lov nr. 455 af 10/6 1997, jf. lovbekendtgørelse nr af 13/ Oftest er sagsbehandlerne, som behandler sager om økonomisk støtte, samlet i ydelsesafdelinger. Dette kan dog variere; i nogle kommuner er sagsbehandlerne placeret i borgerserviceafdelingen, og hos andre er placeringen et helt tredje sted. Jeg vælger i min undersøgelse at anvende en fælles betegnelse; ydelsesafdeling. 13 Lov nr af 23/ (Tilskud til tandpleje og hjælp til udsættelsestruede lejere). 14 Skriftlige meddelelse 2012/1 SF.L L 85: https://www.retsinformation.dk/forms/r0710.aspx?id=144004&exp=1 Side 8 af 149
9 Udfordringerne og usikkerheden forbundet med sagsbehandlingen af enkeltydelsesansøgninger, som blev tilkendegivet, synes relevant at inddrage i forhold til klienter i tilsyn af KiF. Dette er relevant, da gruppen af klienter i Kriminalforsorgen, typisk befinder sig i en særlig udsat position i forbindelse med afsoning af en dom. En gruppe som tidligere nævnt, befinder sig i en økonomisk udsat position (Tranæs, 2008; Ramsbøl, 2009; Olesen, 2013). For hvilke muligheder gives til denne gruppe ved ansøgning om enkeltydelse som et led i den resocialiserende proces? Når en ansøgning indgives til behandling i kommunens ydelsesafdeling, foretager sagsbehandleren en vurdering og afsiger endeligt en afgørelse med bevilling eller afslag af enkeltydelse. Vurderingen skal jf. lovgivningen tage afsæt i en samlet vurdering af den sociale begivenhed, som er hændt og har medført udgiften. Endvidere skal det vurderes, om egen afholdelse af udgiften vil medvirke til at forværre ansøgerens og/eller dennes families levekår. Denne vurdering skal foretages ud fra en betragtning af ansøgerens økonomiske og generelle situation 15. Med afsæt i Grundlovsbestemte principper foreskriver det juridiske lighedsprincip, at alle i lovmæssig sammenhæng skal behandles lige. Altså må visse persongrupper ikke gives forrang (Andersen, 2009:89-90). Særlige hensyn kan derfor som udgangspunkt ikke tildeles dømte klienter i en lovtekst eller vejledning. Fokus i vurderingen af behovet for økonomisk støtte hos denne målgruppe er derfor på lige fod med andre individuelt afhængigt. Vurderingen skal jf. lovens vejledning begrundes ud fra en helhedsvurdering af ansøgerens personlige og sociale situation med afsæt i den sociale begivenhed som udgangspunkt. Med afsæt i Tranæs undersøgelse, finder jeg det muligt at betragte dommen som en social begivenhed, som i kraft af afsoningen medfører ændringer i klientens personlige forhold. Disse ændringer kan for gruppen af økonomisk udsatte og fattige klienter medføre en væsentlig økonomisk nedgang, som kan skabe behov for økonomisk støtte i form af enkeltydelsesbevillinger. Da der i retsgrundlaget ikke skelnes mellem borger og klientgrupper opgjort efter socioøkonomisk status 16, er det ikke muligt at påvise, i hvilket omfang der bevilges og afslås ansøgninger om enkeltydelser til målgruppen af klienter i tilsyn. 15 Socialministeriets vejl. nr. 39 af 5/ Med socioøkonomisk status menes i denne sammenhæng opgørelser, som kunne vise hvor stor en andel, der fx er dømte, hvor stor en andel af ansøgerne, som er modtagere af overførselsindkomster mv. Side 9 af 149
10 Jeg har i forbindelse med denne undersøgelse fået indblik i opgørelser over økonomiske bevillinger til klienter i kontakt med Kriminalforsorgen. Bevillinger som er tildelt disse klienter fra Dansk Forsorgsselskab. Data fra opgørelserne skaber grundlag for, at påvise et muligt omfang af afslag på ansøgninger om enkeltydelser indgivet til de kommunale ydelsesafdelinger. Dette idet en forudsætning for at ansøge selskabet om økonomisk støtte er, at der forinden er givet et afslag på tilsvarende ansøgning fra ydelsesafdelingen 17. Disse data består af opgørelser over ansøgninger til og bevillinger tildelt fra Dansk Forsorgsselskab fra årene 1997 til , som viser en stigning i antallet af ansøgninger gennem årene fra 150 ansøgninger i 1997 til 203 ansøgninger i Flere faktorer kan have indvirket stigningen i antallet af ansøgninger. Det er dog ikke muligt at afklare grundet den begrænsede mængde af data. Dog betragtes den kraftige stigning i antallet af ansøgninger som en indikator for et øget behov for økonomisk støtte til målgruppen af klienter i tilsyn af Kriminalforsorgen 20. Et afslag, som den tilsynsførende sagsbehandler vurderer som medvirkende til at øge klientens risiko for recidiv, hvorfor Dansk Forsorgsselskab ansøges om økonomisk støtte 21. Hvis socialforvaltningen afslår at bevilge en enkeltydelse til en tilsynsklient, forefindes der altså en mulighed for ansøgning om økonomisk støtte fra Dansk Forsorgsselskab. Selskabet, som blev stiftet i 1951, har siden 1973 haft til formål at yde økonomisk støtte som et led i det resocialiserende arbejde til personer i konflikt med straffeloven. Personer, for hvem socialforvaltningens indsats fra anden myndigheds side ikke vurderes at være tilstrækkelig. 17 Dansk Forsorgsselskab stiller som krav, at der forud for ansøgning til selskabet som udgangspunkt skal være ansøgt og givet afslag i socialforvaltningen. Se selskabets retningslinjer (http://dansk-forsorgsselskab.dk/index.php?s=1) samt beskrivelse givet fra medlemmer af repræsentantskabet i selskabet igennem løbende dialog forud for specialets udformning. 18 Opgørelser over ansøgninger og bevillinger er fremsøgt via dokumentation fra selskabet fra årene , bl.a. via årsregnskab og årsberetninger. Herfra er der ligeledes angivet mindre beskrivelser af tendenser som selskabets medlemmer har drøftet på forsamlinger i selskabet i de forskellige år. Det har dog kun været muligt at fremsøge dokumentation for lidt over halvdelen af årene. 19 Da selskabets økonomi primært baseres på fondsmidler og renteindtægter, er antallet af afslag steget i takt med stigningen af antal af ansøgninger fra 21 afslag i 1997 til 54 afslag i Dette varierer dog, hvilket i årsberetninger bl.a. begrundes med selskabets økonomi for de indeværende år og deraf økonomiske begrænsninger. 20 Størstedelen af ansøgningerne modtages fra de tilsynsførende sagsbehandlere i KiF. 21 Ved forudgående afsøgning af feltet ved dialog med medlemmer af repræsentantskabet i Dansk Forsorgsselskab, ved deltagelse på formøde til selskabets bestyrelsesmøde i marts 2014 samt ved løse rundspørger blandt ansatte i Kriminalforsorgen i Frihed fremkommer der et billede af, at kendskabet til selskabets hjælpevirksomhed iblandt tilsynsførende sagsbehandlere i Kriminalforsorgen er varierende bl.a. afhængigt af dennes erfaring inden for kriminalforsorgen i form af anciennitet og også hvorfra i landet, der ansøges. Noget kan tyde på, at kendskabet til selskabet beror på tilfældig udbredelse kolleger imellem, og visse afdelinger gør derfor større brug af selskabet end andre. Side 10 af 149
11 Selskabet er igennem årene opretholdt på baggrund af erfaringer og opgørelser over bevillingerne udstedt fra selskabet, som viser et behov for fortsat privat støtte til målgruppen, endda i større grad end tidligere. Et behov for økonomisk støtte, som fra anden myndigheds side vurderes at være til stede 22 for at kunne etablere et fundament, som muliggør resocialisering af klienten og dermed forebyggelse af kriminalitetsrecidiv. Altså synes en udvikling at være sket i retning mod et øget antal klienter med behov for økonomisk støtte, hvortil der antages forinden at være givet afslag på enkeltydelse fra kommunernes ydelsesafdelinger. Et afslag, som fører til at den tilsynsførende sagsbehandler i KiF ansøger om en bevilling fra Dansk Forsorgsselskab. Altså foretages der en forskelligartet vurdering i to instanser i det sociale system vedrørende den samme klient; om behovet for økonomisk støtte synes af så afgørende karakter for klientens videre livsførelse, herunder forebyggelse af recidiv, at ydelsen bevilges. Interessant er det derfor at undersøge nærmere, hvad der ligger til grund for vurderinger foretaget i de to forskellige offentlige instanser som et led i det tværsektorielle resocialiserende arbejde. Problemfelt På tidspunktet for tilrettelæggelsen af denne undersøgelse var der endnu ikke foretaget undersøgelser på nationalt plan af forvaltningen af de overordnede bestemmelser i Lov om Aktiv Socialpolitik 81 og 82, og hvad der lægges til grund for tildeling eller afslag ved vurderinger af ansøgninger om enkeltydelse. Dog var der foretaget mindre lokalt forankrede undersøgelser af forvaltningen af lovgrundlaget ved behandlingen af ansøgninger (Det sociale nævn, 2010; Københavns Kommune, 2010). Det Sociale Nævns undersøgelse fra 2010 fokuserer for et udsnit af Hovedstadens kommuner på sager, hvori bevillinger er givet. Sager, hvor afslag er givet, afdækkes ikke. Undersøgelsen viste samlet set at 60 pct. af afgørelserne var mangelfulde, hvad angik oplysningsgrundlaget, at vurderingen jf. lovens 22 (set ) Side 11 af 149
12 bestemmelser var ukorrekt tolket, eller at der ikke var foretaget økonomiske beregninger af rådighedsbeløbet, forud for den endelige afgørelse blev truffet. Derfor ville over halvdelen af sagerne, hvis disse var blevet anket, være blevet hjemvist til kommunerne til fornyet behandling (ibid:13). Et resultat som synes at afspejle den usikkerhed, som udgjorde dele af grundlaget for ændringerne af Lov og Aktiv Socialpolitik. Ankestyrelsen undersøgte i 2014 de kommunale sagsbehandleres oplevelse af implementeringen og udmøntningen af lovændringerne i praksis specifikt i henhold til 82a (Ankestyrelsen, 2014a). Her peger flere kommuner på, at der eksisterer administrative udfordringer forbundet med udmøntningen af loven; bl.a. målgruppeafgrænsning og beregning af økonomiske bevillinger over Fokus er i undersøgelsen tillagt lovens tekniske elementer suppleret med en kortlægning af hvor stor en andel af kommunerne, som har udarbejdet egne retningslinjer for den overordnede behandling af ansøgningerne. Dertil også en klarlægning af hvor stor en andel af kommunerne, som har orienteret de lokale tandlægepraksisser om lovændringerne (ibid:3). Undersøgelsen behandler ikke eventuelle udfordringer forbundet med sagsbehandlernes vurdering af det fornødne element, som angår vigtigheden af at få behandlingen udført. Altså om et eventuelt afslag gives fordi tandbehandlingen samlet set ud fra en helhedsbetragtning ikke vurderes at være påkrævet i sådan et omfang, at det ikke kan udsættes og gøres på et senere tidspunkt. Undersøgelsen afdækker dermed ikke sagsbehandlernes forståelse af og holdning til ansøgerens behov for behandling. En forståelse og holdning, som jeg antager påvirker sagsbehandlerens skøn, og som dermed kan forventes at udgøre en stor del af den samlede vurdering af ansøgningen. Ankestyrelsen har i 2014 ligeledes foretaget en undersøgelse af kommunernes sagsbehandling af sager om udsættelsestruede borgere relateret til ydelser bevilget til betaling af huslejerestance jf. Lov om Aktiv Socialpolitik 81a 23 Grænsen på kr. er lovmæssigt afgrænset således at ansøgningen kan behandles på et begrænset oplyst grundlag, modsat behandlinger over kr. som kræver bl.a. forhåndsgodkendelse fra kommunen (Lov nr af 23/ ). Side 12 af 149
13 (Ankestyrelsen, 2014b). Undersøgelsen tager dog sit afsæt i forpligtelsen forbundet med Retssikkerhedslovens 5a til vurdering af udsættelsestruede lejeres forhold 24. Undersøgelsen peger på forskellige udfordringer forbundet med forvaltningen af bestemmelsen i kommunerne; bl.a. manglende oplysning af sagerne og dermed et begrænset grundlag for vurdering af sagerne, hvortil sagerne ofte afgøres på det foreliggende grundlag i kommunen. Endvidere kan undersøgelsen kun vise i hvor stor en andel af sagerne, der er bevilget støtte. Dette udgør i alt 7 sager af de 42 undersøgte sager, hvilket alene svarer til 1/6 af sagerne (ibid:64-65). Kommunerne er forpligtet til at agere i sager, hvor børn er involveret, eller hvor der i forvejen er kendskab til lejeren og/eller familien. Flere af de adspurgte kommuner i interviewene sondrer kraftigt mellem udsattruede familier og andre borgere. Hertil sker der en sondring mellem, om årsagen til underretningen fra boligselskabet alene vurderes at bero på økonomiske problemer (gælden i form af huslejerestancen), eller om der eksisterer andre sociale problemer; problemer, som vurderes at eksistere på baggrund af verserende sager i kommunens socialforvaltning. Dertil påpeges det, at en stor andel af underretningerne vedrører unge mænd under 30 år, som af forskellige årsager opleves ikke at kunne forvalte egen økonomi (ibid: 18). Denne målgruppe tilsvarer hovedandelen af tilsynspopulationen i Kriminalforsorgen (Justitsministeriet, 2013:9). Jeg finder det derfor muligt at overføre tendenserne, som kan udledes af Ankestyrelsens undersøgelse, til populationen for indeværende undersøgelse; klienterne i tilsyn af KiF. Retssikkerhedslovens bestemmelser giver i sig selv ikke hjemmel til bevillinger, hvorfor undersøgelsen i sagens natur også er afgrænset til at undersøge en overordnet praksis, og dermed ikke en dybere undersøgelse af den konkrete sagsbehandling og skønnet som udføres ved vurderingen af berettigelsen til ydelser, herunder huslejerestance som bevilges jf. Lov om Aktiv Socialpolitik 81a. 24 LBK nr 1019 af 23/09/2014. Side 13 af 149
14 Fælles for begge omtalte undersøgelser er, at de er gennemført ved spørgeskemaundersøgelser besvaret i størstedelen af landets kommuner, med fremsendelse af ét spørgeskema fra hver deltagende kommune. Dette er suppleret med interviews foretaget med et udsnit af kommunerne med én repræsentant fra hver kommune. Der foretages således en samlet vurdering for hver kommune gennem disse besvarelser, hvorfor det individuelle skøn som foretages i den konkrete sagsbehandling af sagerne ikke nuanceres. Dertil undersøges betydningen af lokalt forankrede praksisser med afgørende betydning for vurderingerne af ansøgningerne ej heller. Ved gennemgangen af de fremsendte sager, som indgår i undersøgelsen omhandlende udsættelsestruede lejere, kan den socialfaglige vurdering og skønnet forventes at fremkomme tydeligere. Dog er undersøgelsen afgrænset til at behandle de overordnede forpligtelser hvorfor dette ikke inddrages. I ingen af de to undersøgelser omtales målgruppen af klienter i kontakt med Kriminalforsorgen 25. Fælles for de omtalte undersøgelser er, at de vedrører de overordnede og tekniske forpligtelser og dermed ikke selve vurderingen af det individuelle behov, som det i bestemmelserne jf. 81, 81 a, 82 og 82 a lægges op til en vurdering af. Med afsæt i de frem til nu beskrevne udviklingstendenser (tilsynspopulationen sammenholdt med udviklingen i ansøgninger til Dansk Forsorgsselskab), finder jeg det interessant at undersøge, holdningstendenserne blandt sagsbehandlerne i kontakt klientgruppen i tilsyn. Jeg har argumenteret for, hvordan der må forventes at foretages modstridende vurderinger, som fører til, at sagsbehandleren i KiF ansøger Dansk Forsorgsselskab om økonomisk støtte. Jeg finder det derfor interessant, at undersøge hvilke holdninger som eksisterer blandt aktørgrupperne. 25 Dette er kontrolleret ved nøje gennemlæsning samt ved krydstjek i begge dokumenter ved søgning på ordene krim og prøveløs (begge ord er uden endelse for at sikre opfangelse af alle ord hvori andele af ordene indgår). Side 14 af 149
15 Problemformulering Jeg vil undersøge hvilke holdninger, der eksisterer til klienter i tilsyns berettigelse til enkeltydelsesbevillinger. Holdninger som kommer til udtryk gennem sagsbehandlernes vurderinger af ansøgningerne om enkeltydelse indgivet fra klienter i tilsyn. Dette vedrører derfor særligt de sagsbehandlere, som i praksis faciliterer det tværsektorielle samarbejde omkring målgruppens ansøgninger: sagsbehandlerne i ydelsesafdelingerne og de tilsynsførende sagsbehandlere i KiF. Jeg vil undersøge hvilke holdninger og holdningsforskelle, der eksisterer mellem de to sagsbehandlergrupper. Dernæst vil jeg undersøge hvor stor en spredning, som eksisterer i holdningerne indenfor hver af de to grupper. Slutteligt vil jeg undersøge, i hvilket omfang der vurderes behov for yderligere oplysninger i sagsbehandlingen. Et element som må anses for centralt i det tværsektorielle samarbejde. Det vil jeg undersøge ud fra problemformuleringen: Hvordan vurderer sagsbehandlerne i kommunernes ydelsesafdelinger og de tilsynsførende sagsbehandlere i Kriminalforsorgen i Frihed ansøgninger om enkeltydelse indgivet fra klienter i tilsyn af Kriminalforsorgen? - Hvilke forskelle forekommer mellem sagsbehandlerne i ydelsesafdelingerne og de tilsynsførende sagsbehandlere i til, hvornår en klient i tilsyn af Kriminalforsorgen er berettiget til en enkeltydelse, og hvilke variationer forekommer i holdningerne inden for de to aktørgrupper? Side 15 af 149
16 - Hvilke faktorer vurderer hver af de to aktørgrupper: sagsbehandlerne i ydelsesafdelingerne og de tilsynsførende sagsbehandlere i KiF som afgørende for, at en klient i tilsyn kan bevilges en enkeltydelse, og hvilke faktorer vurderes som afgørende for, at afslag på ansøgninger om enkeltydelse gives? - Hvilke forskelle forekommer mellem sagsbehandlerne i ydelsesafdelingerne og de tilsynsførende sagsbehandlere i KiF til, om ansøgninger om enkeltydelser skal oplyses yderligere før endelig vurdering og afgørelse, og hvilke variationer forekommer i holdningerne inden for de to aktørgrupper? Kapitel 2 Egen (for)forståelse og begrebsafklaring Jeg har gennem egen praksis som tilsynsførende socialrådgiver i KiF dannet egen forståelse af, hvordan resocialiserende tværsektorielt arbejde skal angribes; en forståelse, som er dannet på baggrund af teoretisk viden koblet med erfaringer tilegnet gennem det praktiske virke. Uagtet at jeg i undersøgelsesøjemed tilstræber at indtage en objektiv position, vil min egen forståelse påvirke de valg og fravalg jeg træffer. Valg som både er af bevidst og ubevidst karakter (Nielsen et al., 1993:29-30). Vigtigt er det derfor, at tydeliggøre hvilket perspektiv jeg anlægger undersøgelsen, og hvilken forståelse jeg har af begreberne, som gennemgående anvendes. Dette vil jeg gøre herefter. Begrebet holdning og tværsektorielt samarbejde har været centrale temaer i den motiverende beskrivelse, som denne undersøgelse tager sit afsæt i. Holdningen til gruppen af klienter udgør genstandsfeltet for undersøgelsen, hvortil det tværsektorielle samarbejde udgør rammen. Disse to termer udgør begrebsapparatet anvendt gennemgående i undersøgelsen, og jeg vil derfor uddybe i dette kapitel, hvilken forståelse af og værdi jeg tillægger begreberne. Undersøgelsens fundament skabes ud fra en bevidst positionering, som indtages fra start i processen. Hvilke byggesten, som er anvendt igennem processen fra indledning til Side 16 af 149
17 konklusion, afgøres af måden, hvorpå den specifikke problemstilling er identificeret og det heri liggende videnskabsteoretiske verdensbillede (Gilje & Grimen, 2002:17-19). Som jeg redegjorde for tidligere, anskuer jeg feltet gennem specifikke faglige briller, hvorfra udsynet er farvet af en forståelse af feltet og en forståelse af, hvordan de iboende elementer skal betragtes. Min videnskabsteoretiske tilgang er således inspireret af hermeneutikken, som betragter forskeren som værende placeret i en subjektiv position. Ifølge Gadamer møder forskeren sit genstandsfelt med en rygsæk fyldt med (for)forståelser, hvilket ikke er muligt at fralægge og ikke skal fralægges. Vigtigt er det derfor at synliggøre for læseren, at undersøgelsen ikke er blevet til på et objektivt og neutralt grundlag. Subjektiviteten udgøres af en forståelseshorisont som det styrende element i en cirkulær proces bestående af et samspil mellem egne forståelser, fordomme og genstandsfeltet, som undersøges. Ved bevægelserne mellem delene og helheden opnås en horisontsammensmeltning hvori nye meninger og forståelser opstår (Højberg, 2004: ). Jeg vil her redegøre for indholdet i min rygsæk og fra hvilken forståelseshorisont jeg anskuer feltet. Min motivation til undersøgelsen er opstået i forbindelse med egen praktiske virke som socialrådgiver i KiF, hvor jeg i mit arbejde har samarbejdet med socialforvaltningerne i omegnskommunerne. Jeg har derfor erfaring med det tværsektorielle samarbejde på tværs af aktørerne i det resocialiserende arbejde med klienter i tilsyn. Et erfaringsgrundlag, som jeg foruden motivationen for undersøgelsen har bragt i spil i konstruktionen af undersøgelsesdesignet. Trods min bestræbelse på at indtage en objektiv position har jeg gennem hele processen været bevidst om egne forståelser og eventuelle fordomme. Jeg har søgt at forholde mig kritisk til min forforståelse i processen og lade den udfordre, samtidig med at jeg har bevaret kritiske perspektiv på praksis; både den praksis, som udspiller sig i organisationen Kriminalforsorgen, hvor jeg er ansat, og den praksis, som eksisterer i ydelsesafdelingerne. Habermas understreger vigtigheden af at fastholde og synliggøre forskerens emancipatoriske erkendelsesinteresse som vejledende for analysen af genstandsfeltet (Elling, 2004: ). Jeg har i undersøgelsen bragt mine forforståelser i spil ved valg af problemformulering og dernæst i designet af undersøgelsen. Jeg er derfor bevidst om, at mine egne forståelser vil dominere fokus i analysen af empirien, hvilket jeg løbende vil anlægge et kritisk blik ud fra en erkendelsesinteresse af frigørende karakter. Jeg vil herved søge opnåelse af horisontsammensmeltning og opnåelse af ny viden og forståelse(r) (Højberg, 2004: ). Side 17 af 149
18 De teoretiske perspektiver har i processen (som beskrevet) inspireret og afgrænset måden, hvorpå analysens design er konstrueret og betragtet. Jeg vil herunder afklare begrebsapparatet, som indgår i denne proces, og hvorledes begreberne bringes i spil i undersøgelsen. Holdninger Det centrale i undersøgelsen er sagsbehandlernes holdning til, hvornår en klient er egnet til specifik økonomisk støtte i form af enkeltydelsesbevillinger, og herunder hvilken forståelse sagsbehandleren har af, hvilke faktorer som berettiger til støtten. Holdninger betragtes og beskrives i holdningslitteraturen oftest som bestående af tre sammensatte komponenter; kognition, affekt og det konative komponent. Begreber som i hverdagssproget oversættes til kognition, affekt og adfærd. Jeg vælger denne komponentielle definition, da jeg som indledningsvist indikeret, betragter den holdning, som fører til en vurdering og deri en handling, som værende en sammensat akt. I den komponentielle definition består det kognitive og affektive komponent i individets og i denne sammenhæng sagsbehandlernes fornuftsbetragtninger og de emotioner, som retter sig mod objekter; altså den tanke og følelse, som betragtningen af et objekt frembringer hos en person. Konation er betegnelsen for individets intentionelle adfærd; den potentielle handleparathed, som holdningsobjektet fremkalder i personen (Olsen, 2008:25-27). Jeg er interesseret i at undersøge forståelsen af, hvilke faktorer som berettiger klienten til enkeltydelser. Den komponentielle definition kommer i denne sammenhæng til sin ret ved, at jeg undersøger sagsbehandlernes forståelse af, hvilke faktorer som berettiger til ydelsen (gennem iboende kognitive emotionelle komponenter) for deraf at undersøge handletendensen (det konative element), som kommer til udtryk gennem den endelige vurdering af, om sagsbehandlerne vurderer om ydelsen bør bevilges. Det er i denne sammenhæng vigtigt at sondre mellem holdninger som udtryk for en tilbøjelighed og en faktisk handling (ibid). I denne undersøgelsessammenhæng betragtes holdningsbegrebet således som dispositioner, som sagsbehandlerne indtager, som medfører en tilbøjelighed til at tænke, føle og agere på bestemt vis i praksis ved vurderingen af enkeltydelsesansøgninger Side 18 af 149
19 (Monrad & Ejrnæs 2012:24). Hvorledes disse faktorer, som påvirker handletendensen, vil blive undersøgt, kommer jeg nærmere ind på i afsnittet omhandlende metodeanvendelsen. Undersøgelsen tager sit udgangspunkt i en forforståelse af, at der eksisterer holdningsforskelle blandt sagsbehandlerne på tværs af praksis. Et tværsektorielt arbejde bestående af flere elementer, hvor fokus i denne undersøgelse tillægges vurderingen af enkeltydelsesansøgninger. Holdningsforskellene antages derfor at eksistere mellem feltets aktører samt internt i aktørgrupperne af sagsbehandlere i ydelsesafdelingerne og de tilsynsførende sagsbehandlere i KiF. Det tværsektorielle resocialiserende samarbejde Rammerne for det resocialiserende arbejde fokuserende på klienternes økonomiske situation består i et tværsektorielt samarbejde mellem socialforvaltningerne og Kriminalforsorgen. Aktørerne består foruden sagsbehandlerne i ydelsesafdelingerne af de tilsynsførende sagsbehandlere i KiF. For at kunne undersøge holdningerne, som eksisterer indenfor og i spændingsfeltet mellem aktørerne, er det vigtigt at redegøre for, hvilken forståelse af og værdi der tillægges det tværsektorielle samarbejde. Ejrnæs (2004) har undersøgt tværfagligt samarbejde omkring børn med sociale problemer og mistrivsel. Særligt er fokus tillagt det tværfaglige element, og hvilke holdninger som eksisterer mellem de involverede aktører (professioner). Han anvender i sin analyse begrebet tværsektorielt i forlængelse af begrebet tværprofessionelt, til at belyse rammerne for samarbejdet mellem grupperne (ibid). Problemstillingen i hans undersøgelse og aktørernes karakteristika er ikke direkte at sammenligne med indeværende undersøgelses problemstilling. Dette da fokus i indeværende undersøgelse tillægges de holdninger som eksisterer på tværs af og indenfor det resocialiserende tværsektorielle samarbejde. Sagsbehandlernes profession og fag betragtes derfor ikke som et selvstændigt fokuspunkt. Begrebet uddybes derfor ikke yderligere. Hans undersøgelse er dog interessant i den udstrækning at begrebet tværsektorielt anvendes. Jeg vil derfor i opbygningen af designet for undersøgelsen, i analysen af empirien samt i den afsluttende perspektivering lade mig inspirere heraf. Side 19 af 149
20 Sagsbehandlerne vil i undersøgelsen blive spurgt ind til deres faglige baggrund, hvorfor det dog i analysen vil være muligt at afklare, om sagsbehandlernes baggrund spiller en afgørende rolle i denne sammenhæng. Ejrnæs (ibid) finder i sin undersøgelse, at den faglige baggrund ikke har afgørende betydning for holdningen på tværs af professionerne. Inspireret heraf og med hans resultater in mente, forventer jeg tilsvarende resultat. Undersøgelsens tværsektorielle fokus indtræffer i forlængelse af de politiske udmøntede initiativer, hvor fokus er tillagt samarbejdet på tværs. Jeg agter at tydeliggøre, hvilken position og værdi jeg tildeler hver af de to grupper af aktører i feltet ved at tildele hver gruppe en specialiseringsgrad. Jeg betragter sagsbehandlerne i ydelsesafdelingerne som specialiseret i at vurdere og afgøre enkeltydelsesansøgninger. De er altså specialister i forvaltningen af lovbestemmelserne ift. bevilling af enkeltydelser og vurderingen af, hvornår en begivenhed kan betragtes som værende af en sådan karakter, at egen afholdelse af udgiften forbundet hermed vil forværre situationen. Den anden gruppe af aktører, som udgøres af sagsbehandlerne i KiF, har en indgående erfaring med målgruppen af klienter i tilsyn. De udgør en gruppe med speciale i identificering af faktorer, som øger risikoen 26 for recidiv. Jeg antager på baggrund af denne betragtning af specialisering, at der eksisterer en diskrepans i tilgangen til sagsbehandlingen og holdningerne til målgruppen af dømte klienter mellem de to grupper af aktører. Ejrnæs (2004: ) finder modsat den lille forskel i holdningerne mellem de forskellige faggrupper, at der eksisterer en større forskel indenfor den samme gruppe af fagpersoner (ibid). Med inspiration fra hans undersøgelse finder jeg det interessant at undersøge, om der foruden eventuelle holdningsforskelle mellem aktørgrupperne eksisterer en variation i holdninger inden for gruppen; altså i hvor høj en grad sagsbehandlerne inden for samme organisation er enige om potentielle handlinger. Sagsbehandlingen af ansøgninger om enkeltydelse og forståelserne og holdningerne som ligger til grund herfor, udgør et genstandsfelt, som kan betragtes fra flere teoretiske perspektiver. Jeg vil herunder afgrænse og redegøre for, hvilket teoretisk perspektiv jeg anlægger feltet, og hvordan målgruppen dømte af klienter i tilsyn indplaceres her. 26 Begrebet risikofaktorer anvendes i tiltagende grad indenfor det sociale arbejdes felt (Ejrnæs, 2008: ). Jeg betragter det bredde kriminologiske felt som hørende herunder. Risikofaktorer medtages i den ene undersøgelse sekundært, hvorfor jeg ikke redegør yderligere herfor. Side 20 af 149
21 Kriminalitet som resultat af økonomisk afsavn Der findes fire grundlæggende teoretiske perspektiver på kriminaliteten og kausaliteten eksisterende heri; Velfærdsteori, afviger teori, konfliktteori og socialkonstruktivistisk teori (Ejrnæs, 2008: ). Størstedelen af de større kriminologiske teorier refererer til amerikanske forhold, hvilket i mange tilfælde ikke er sammenligneligt med de forhold, som udspiller sig i en dansk kontekst. Forskningen indenfor det sociale arbejdes felt har i Danmark en tradition for at centrere om begrebet velfærd med fokus på økonomiske problemstillinger og fattigdom. Dette perspektiv betegnes Det skandinaviske velfærdsteoretiske perspektiv, hvis fokus særligt er tillagt den ulige fordeling af velfærd som årsag til sociale problemer. Særligt kendt inden for dette perspektiv på sociale problemer er Erik Allardts behovsteori. Teorien knytter individets behov for tilfredsstillelse med velfærdsopfattelsen. Behovene som kategoriseres som materielle, sociale eller psykiske. De sociale problemer indtræffer i situationen, hvor en ulige fordeling af velfærdsgoderne sker, og den enkelte giver afkald på goder, som ud fra en normativ betragtning anses for værende alle undt. Velfærdsstatens rolle består i at fordele velfærdsgoderne fx i form af økonomiske tilskud til trængte personer, hvorved kilden til sociale problemer kan udlignes (ibid; Elm Larsen, 2007:37-40). Teorien redegør ikke for egentlige kausale forklaringer og generative mekanismer, som fører til kriminel adfærd, blot at mangeltilstanden og det heraf afledte afsavn betragtes som et socialt problem (ibid; Ejrnæs, 2008: ). Indeværende undersøgelse tager, som nævnt, bl.a. sit afsæt i det gældende retlige grundlag på området. Jeg tolker bekendtgørelsen og tilhørende vejledning som trangsbestemmelser udformet på baggrund af et velfærdsteoretisk perspektiv på sociale problemer. Et teoretisk perspektiv, som jeg derfor i processen med valg af metodedesignet og i den videre analyse vil lade mig inspirere af. Jeg vil slutteligt anvende perspektivet som afsæt for en diskussion af resultaterne i forhold til best practice og en videre teoretisk perspektivering. Dette sker i kapitel 5. Jeg har nu redegjort for mit metateoretiske ståsted samt redegjort for, hvilket teoretisk perspektiv som anlægges min betragtning af feltet, og grundantagelsen, som jeg tolker lægger til grund for lovgrundlaget. Jeg vil i det efterfølgende præsentere mit metodevalg. Side 21 af 149
22 Kapitel 3 - Metode Erkendelsesinteressen i undersøgelsen vedrører hvilke faktorer, som har afgørende betydning for, at sagsbehandlerne finder en klient i tilsyn af KiF berettiget til en enkeltydelse. Det er derfor vigtigt at foretage et metodevalg, som fordrer en holdningsundersøgelse, hvori faktorer med afgørende betydning kan påvises (Bilfeldt, 2007:123). I dette afsnit redegør jeg for mit metodevalg, hvad undersøgelsens empiri består af, og hvordan det gøres til genstand for analyse. Jeg vil hermed redegøre for de intentioner som tillægges undersøgelsen, og hvilke principper som gennemsyrer tilrettelægningen og gennemførslen heraf. Den kvantitative dataindsamling Beslutningsprocessen, som danner rammen omkring vurderinger og beslutninger truffet i det sociale arbejdes praksis, er kun undersøgt i et begrænset omfang. Flere kritikere hævder, at kompleksiteten, som eksisterer i denne proces, besværliggør konstruktionen af et validt metodisk design, som kan danne grundlag for resultater af repræsentativ karakter (Taylor, 2006: ). Et utal af dokumentanalyser og interviews med fokus på etik og fagligt skøn i sagsbehandlingen er gennemført. Dog forekommer disse metoder ikke tilstrækkeligt solide til at kunne udsige noget entydigt omkring, hvilke sammenhænge der ses mellem holdninger og de egentlige handletendenser. Enten skyldes det utilstrækkeligt oplyste dokumenter, eller også hæmmes validiteten ved interviewmetoden. Den kvantitative dataindsamlingsmetode påpeges derfor som ideel til undersøgelse af beslutnings og vurderingsprocesser (ibid). En metode som jeg derfor vil anvende i denne undersøgelse. Det skandinaviske velfærdsteoretiske perspektiv indeholder som påpeget tidligere ingen egentlig kausalforklaring. Der forekommer derfor et fravær af teoretisk forklaring på, hvilke generative mekanismer som synes at føre til kriminalitet ved økonomisk afsavn. Min undersøgelse er inspireret af dette teoretiske perspektiv. Interessant i forlængelse heraf er det Side 22 af 149
23 derfor at undersøge, hvilke holdninger sagsbehandlerne har til vurderingerne af ansøgningerne; hvilke faktorer som vægtes i vurderingen. Hvor det ved traditionelle spørgeskemaundersøgelser er begrænset, hvor komplekst en problemstilling kan udlægges af risiko for, at spørgsmålet fremstår uklart og forvirrende, er det i vignetmetoden muligt at beskrive ganske komplekse fænomener og undersøge respondenternes stillingtagen hertil (Monrad & Ejrnæs, 2012:21-22). En metodisk tilgang som jeg herunder vil uddybe relevansen og anvendelsen af til besvarelsen af undersøgelsens problemformulering. Vignetmetoden Når man som jeg vil udføre en undersøgelse, som fokuserer på en (fag)gruppes holdninger til et bestemt element i deres praksis, er vignetmetoden en særligt egnet metode. Undersøgelsesformen er udviklet på baggrund af kritik rettet mod traditionelle holdningsundersøgelser som metode til undersøgelse af normative forhold. Modsat de traditionelle holdningsundersøgelser med fokus på generelle holdninger afdækkes holdninger i vignetmetoden i relation til den kontekst, de udspiller sig i (Ejrnæs & Monrad 2012: ; Finch, 1987: ). Metoden synes derfor at stemme godt overens med min metateoretiske betragtning, da et problem ifølge hermeneutikken skal ses i sammenhæng med den konteksts helhed, hvori det eksisterer (Juul, 2012:118). Jeg er interesseret i at undersøge holdningerne og handletendensen, som eksisterer særligt i henhold til gruppen af dømte klienter i tilsyn, som ansøger om enkeltydelser. Til dette er vignetmetoden oplagt at anvende, da metoden muliggør en kontekstualisering. Metoden indebærer at respondenterne i undersøgelsen præsenteres for vignetter og dertilhørende spørgsmål. Vignetter er små fiktive cases, som anvendes til identificering af præcist hvilke faktorer, som respondenten vægter i sin stillingtagen til det præsenterede emne. Metoden muliggør en så nøjagtig og detaljeret beskrivelse af hændelser og egenskaber ved vignetpersonerne, at det sikres, at respondenterne forholder sig til de samme faktorer i besvarelserne. Herved sikres en så ensartet forståelse og tolkning af konteksten respondenterne imellem, at undersøgelsens validitet højnes (Monrad & Ejrnæs, 2012:14-18). Side 23 af 149