Uten å vite nøyaktig hvordan Haram-staben har arbeidet, antar jeg at ressursene ikke tilsvarer det Mike Leigh råder over. Likevel er det mye som tyder mye på at Imtiaz Rolfsen har forholdt seg til denne “skolen”. Den største forskjellen mellom Leighs filmskaping (rent bortsett fra luksusen det er å øve «i evigheter» med besetningen) og den som er anlagt i Haram, er at Leigh har rådet over noen av Storbritannias mest erfarne og bejublede skuespillere i prosessen. Tenk for eksempel på Brenda Blethyn i Secrets & Lies (1996). En tilsvarende metode – ikke bare med amatørskuespillere, men med fullstendig ubeskrevne blad – er en i overkant risikabel øvelse. Mike Leigh sier videre om sin metode at selv enestående improvisasjoner ikke utgjør en ferdig scene: