Testosteronökning skulle antagligen rädda mitt liv - Netdoktor
Testosteronökning skulle antagligen rädda mitt liv
Hej, har sen jag var 13 haft problem med depression och ångest. Numera äter jag medicin mot min depression så just den biten stör mig inte. Jag är även diagnostiserad med 3 olika NPF-diagnoser. AS, OCD och BDD samt väntar på utredning för ADD. Som du ser så har jag väldigt många pskiska problem och det verkar inte som att det kommer vända heller. Började nyligen läsa på om tesosteronbrist och hur såpass likt det är med just add-misstankar hos en person. Över 80 procent av de symptomen som finns kring det stämmer väldigt bra in på mig och jag känner instinktivt att detta med testosteron skulle vara värt ett försök. Det låter riskfyllt med allt vad det innebär, men inget annat har funkat så varför inte pröva mer alternativa metoder? Det känns som om de läkare jag kontaktat kring detta verkligen inte brytt sig om mitt personliga välmående så hade dom sett andra vägar än de behandlingar anti-depressivt och kbt osv, som det strikt hänvisas till. Problemet med alla andra behandlingar som jag testat, så har det alltid slutat med att jag inte orkat slutföra det. Energin finns inte där. Jag har inte haft en enda dag som jag inte orkat mig igenom med massor av trötthet. Känns som att tröttheten är mitt problem nummer ett. Det är så frustrerande att man inte ser allvaret i att just gå runt trött hela dagarna och känna sig konstant omotiverad. Jag känner mig hela tiden likgilitig. Det är nu jag vill börja leva och inte om 30 år. Jag känner det på mig att det är något i mig som det behövs mer av för att jag ska orka ta itu alla mina problem. Varför är man så rädd för denna form av behandling? Vad skulle hända om en läkare ut tex testogel till mig för att se om det har en positiv verkan? Jag vill att en läkare ska sätta mitt skinn före sitt eget. Hade jag haft problem med ryggen så hade jag fått hjälp med det, eller knäet etc. Man måste våga tänka alternativt. Jag vill ur misären nu. Mitt testosteron ligger på 8,3 av max 28. Det är relativt lågt och det är inte konstigt att jag känner symptomen även fast jag inte ligger under gränsen på 4.