Sist oppdatert: 31.05.2017 06:58
Spredte tanker om lovforståelse, offentliggjøring og hemmelighold
Det jeg først vil fortelle om, hendte en gang i skoleåret 1968-69. Hendelsen ble ikke protokollert, og dermed finnes det muligens grunn til å hevde at den ikke har skjedd. I tillegg skjedde dette for mer enn halvannet år siden, og jeg har selvsagt glemt enkelte detaljer.
Til saken. Jeg var nyutdannet lærer og hadde fått midlertidig ansettelse i en kommune på Østlandet, ikke i Valdres, og skulle bl.a. undervise en ungdomsskoleklasse i samfunnsfag. En dag gikk jeg utenom læreboka og tok opp en sak fra avisene. Saken handlet om en ungdom som hadde begått et lite lovbrudd. For det ble han pågrepet og straffet, og jeg ville høre hvordan klassen reagerte.
Svaret fra klassen var ganske enstemmig. Det vedkommende ungdom hadde gjort, var greit nok, men når han hadde stelt seg så dumt at saken ble oppdaget, kunne han ha det så godt. Moralen var: Lovbrudd er OK, men sørg for at ingen får vite om det. Den gang ble jeg litt overrasket og sjokkert. Det er jeg ikke lenger.
Merkelig nok kan jeg ikke huske at noen kritiserte politiet. Det var heller ingen som la skylda på avisene. Så langt i lovforståelse hadde mine daværende 9.-Klassinger ikke kommet, men ellers var de allerede den gang vel kvalifisert for både kommunestyre og kontrolloppgaver.
- Mener revisjonssjefen bøt taushetsplikten
Det er overskriften på en artikkel som ble offentliggjort i Kommunal Rapport i dag, 30.mai. Denne gangen handler det om sjefen i kommunerevisjonen for Valdres og Hallingdal. Som amatør er jeg ikke helt sikker på hvilke plikter en revisjonssjef har når det gjelder hva som kan og ikke kan meddeles media. To vel kvalifiserte advokater mener revisjonssjefen har lekket taushetsbelagte opplysninger. En annen advokat, som revisjonssjefen selv har konsultert, synes så langt å ha en annen oppfatning.
Noe lignende skjedde da ordfører Brenna og skogbrukssjef Haglund skulle vitne i saken mellom oppsagt rådmann Håkon Rydland og Sør-Aurdal kommune. Kommunens advokat mente de to burde nektes å vitne, men retten kom til en annen konklusjon.
Advokater er uenige. Revisjonssjef virker litt usikker, men mener han har handlet innenfor lovverket. Leder i kontrollutvalget må ha en liten påminnelse for å friske opp hukommelsen, men synes ellers sikker på en ting. At han som leder for kontrollutvalget deltar i formannskapsmøte og signerer referatet, er ikke kritikkverdig. Problemet var at journalisten stilte feil spørsmål. Det er ikke lett å være politiker.
Nå i kveld sendte NRK et intervju med riksrevisor Per Kristian Foss. Regelen om at politikere og kontrollører ikke bør ha for tett samarbeid, er muligens annerledes i staten enn det er på kommunalt nivå. Rolleblanding er kanskje mer akseptabelt i kommunen uten at jeg forstår hvorfor. Og det må være lov å si at intervjuet med riksrevisoren var interessant, også med tanke på det som har skjedd og skjer i Sør-Aurdal kommune.
Rydlandsaka skal opp i kommunestyret 8. juni, og møtet vil bli foreslått lukket. Godt, så vet vi i alle fall det. En oppsigelse som skulle være uproblematisk, har til nå kostet oss skattebetalere drøyt 50 000 kroner i advokathonorar. Det er lommerusk for en kommune som har råd til bygg i størrelsesorden 150 millioner i kroner. Spørsmålet nå er antakelig forlik, inkludert erstatning, eller rettsavgjørelse. Begge deler vil antakelig koste kommunen litt mer enn lommerusk, men dit er vi altså kommet.
Sør-Aurdal kommune har flere uløste problemer, og da tenker jeg ikke på økonomi i denne omgang. Det gjelder fremdeles personalpolitikk. Mye tyder på at granskinga av Odden og Grimsrud ble satt i gang på grunnlag av falske rykter.
Kommunal Rapportinneholdt nok en interessant artikkel i dag. Den handler ikke om Sør-Aurdal, og jeg bare hatt anledning til å lese innledningen. Navnet på en varsler er offentliggjort, og en advokat mener at dette ikke er lovbrudd.
Saken synes å ha visse paralleller til forhold i Sør-Aurdal kommune. Antakelig står en eller flere varslere, eller ryktesmeder, bak granskinga av Odden og Grimsrud. Disse ryktesmedene fortjener å bli røykt ut, og det er liten grunn til å håpe på ro i Sør-Aurdal kommune før så skjer.