Frekk og frank | Norsk Shakespearetidsskrift
Hopp til hovedinnhold
Torsdag, 29. september 2022
Logg inn|Abonner
Hovedmeny
Aktuelt
Arkiv
Podcast
Toppmeny
Annonser
Kontakt
Våre skribenter
Frank Castorf i intervju om Faust, 2017. Foto: Norsk Shakespearetidsskrift
Frekk og frank
I Süddeutsche Zeitung utpeker Frank Castorf Vegard Vinge og Ida Müller som etterfølgere på Berliner Volksbühne. Intervjuet har ført til en storm av protester på grunn av Castorfs utfall om kvalitetsforskjellen på herre- og kvinnefotball, les: teaterregi.
Tekst:Therese Bjørneboe
Facebook
Twitter
Linkedin
I et større intervju med Christine Dössel i Süddeutsche Zeitung (29.06), uttaler den avgåtte Volksbühne-sjefen Frank Castorf seg om kvinnelige regissører, Volksbühnes framtid, og sin forestående iscenesettelse av Molières Don Juan ved Residentztheater i München.
For å ta det første sist: Castorfs Molière-oppsetning vil også inneholde tekster av Pusjkin og Blaise Pascal, som skrev av mellom himmel og helvete eksisterer det forgjengelige livet. Mennesket kunne vært lykkelig dersom det satt helt i ro i et rom. Men det går ikke, fordi ensomheten og kjedsomheten får en til å merke sin egen forgjengelighet. Følgelig trenger man avveksling. I følge Castorf er dette høymoderne: Pascal minner om at det viktigste ved jakten ikke er byttet, men jakten selv.
Slik forholder det seg også med Molières Don Juan.
Fra kvinnenedleggeren Don Juan går samtalen (selvsagt!) over til Castorfs eget forhold til kvinner. ("De har seks barn med fem forskjellige kvinner -?"). Men også Volksbühne, og Castorfs forventede frustrasjoner over sjefsskiftet.
"Hvorfor skulle jeg være frustrert? Jeg er preget av DDR. Allerede i Anklam ødela man det teatret jeg hadde bygget opp, ikke etter 25, men etter 2 år. Volksbühne var et velfungerende teater, nå er det dødt. Naturligvis er det sårende. Men: kan man sammenlikne det med problemene til folk flest? Kassadamen på Lidl har andre sorger. I forhold til det er tapet til en aldrende, hvit teatersjef ikke spesielt medynksvekkende.
Vinge og Müller
Castorf avviser at han føler seg skadefro over nederlaget til etterfølgeren Chris Dercon. Han sammenlikner tapet av Volksbühne med et kjærlighetsforhold som er slutt. Og sier at han ikke har krefter til å gjenreise teatret en gang til. Det krever at man bygger alt fra grunnen av, og med et helt annet mannskap.
Hvordan kunne en mulig framtid på Volksbühne se ut? spør intervjueren.
"Jeg ville gi Volksbühne til duoen Vegard Vinge og Ida Müller. Begge har den kraften som skal til. De har spilt på Prater (Volksbühnes anneksscene, red. anm.), kjenner huset, og har sett alt. Alt av meg, av Marthaler, Schlingensief, Benno Besson — og de er ingen kopister. Med dem hadde det vært mulig å oppnå det Lederer (Berlins kulturminister, red. anm.) etterlyser: Kunstnerisk eksellens. Det må oppstå noe helt spesielt, enestående. "
I intervjuet blir Castorf spurt om hvorfor det knapt nok var noen kvinnelige regissører på Volksbühne:
- Vi har ett VM i kvinnefotball og et i herrefotball, og spilllet er av svært ulik kvalitet.
-  Det kan De ikke si høyt?
- Det kan jeg si veldig høyt. Fordi det er riktig, sier Castorf (som legger til at han ikke interesserter seg for kvinnefotball.)
På spørsmål om dette kan overføres til kvinner i teatret svarer Castorf:
- Jeg sier bare at en kvinne må være på samme nivå. Jeg var en stor beundrer av Pina Bausch, som ofte har blitt kopiert (…).  Alle med diplom (avgangseksamen) fra teatervitenskap er ikke predestinert til å utøve kunst (…). Hvis en kvinne er god, har jeg ingenting imot det. Jeg har bare ikke opplevd så mange.
Diskusjonen om Castorf/Volksbühnes angivelig sexistiske kvinnebilde (som senest var oppe på årets Theatetreffen, pga lettkledte kvinner i Faust), avfeier Castorf med at de kvinnelige skuespillerne i oppsetningene hans har enorme intellektuelle interpretasjonsmuligheter. Skulle en mannlig kultujournalist konfrontere Sophie Rois med at hun er undertrykt? Eller en Kathi Angerer? spør Castorf retorisk, og slår fast at de er totalt selvstendige kvinner. Han viser til sin brasilianske kostymedesigner, Adriana Braga Peretzki, som stiller seg uforstående til kritikken. Hun vet om hun skal gi en mann en på tygga eller om hun vil ligge med ham.
Han legger til:
I DDR het det seg at Castorf var en ahistorisk kyniker, som spilttet landet. Nå heter det sexistisk, kvinnefientlig, rasistisk, dyrefientlig.
Opprop mot Csstorf
Intervjuet i Süddeutsche har fått et etterspill - ikke mindre enn 631 personer (fortrinnsvis kvinner) har underskrevet et åpent brev, forfattet av kurator og dramaturg Felizitas Stilleke. Brevet ble offentliggjort 4. juli i den tyske avisa Die Welt.
I brevet erklærer hun ("ich") at hun har fått nok av en white male priveleged tankegang.
"det er også mange av oss som elsker Pina Bausch og hennes verk, og vi skulle ønske vi hadde hatt mulighet til å minnes flere kvinner som henne. Men vi ser tydelig årsakene til hvorfor tilsvarende kvinner ikke kunne etablere seg i et samfunn som er basert på en strukturell utestengning av kvinner - med eller uten diplom.
Med adresse til Castorfs kostymedesigner påpeker hun at feminisme ikke er det samme som å vite hvem man vil slå og hvem man vil ligge med: Men hvem kan forklare Castorf forskjellen mellom sexisme og seksualitet?
Også netttidsskriftet nachtkritik.de gir intervjuet og oppropet oppmerksomhet. Forslaget om å tilby Volksbühne til Vinge og Müller får støtte i flere av innleggene.
I så måte føles ikke minst kommentar nummer 15. betimelig.
Uaktet hva man måtte mene om Castorfs utfall mot kvinnefotball og -regi, så minner vedkommende om at det kunstneriske lederteamet Catorf foreslår på Volksbühne "inkluderer den klart betydeligste kvinnen i vår tids teater."
Uten å nevne henne ved navn — men det er selvfølgelig Ida Müller!
Ida Müller i Berlin.Pankow. Foto: Therese Bjørneboe
ANMELDELSE
Dansekonsert i høyspenn
«Into The Open» er en energisk konsert der dans og rock forenes i en kroppslig opplevelse, og der publikum inviteres til å danse og nyte øyeblikket.
ANMELDELSE
Komedien «Markens grøde»
(Trondheim:) På Trøndelag Teater blir Knut Hamsun sin egen, og mest sannsynlig motvillige, kritiker. For i Verk produksjoners «Markens grøde» blir Hamsuns sympatier og antipatier snudd om på. Resultatet blir en gjennomtenkt og god forestilling om et ikonisk verk av en problematisk forfatter.
KUNSTNERSKAPSTØTTEN
Susie Wang: Forskjellen mellom ett og to år i spareblussmodus er lik den mellom bagatell og katastrofe
– Det lages for tida mer og bedre scenekunst i Norge enn noensinne, både på institusjonen og i det frie feltet. De sosiale og økonomiske forholdene er imidlertid som natt og dag. Tida er overmoden for en kulturpolitikk som anerkjenner det frie feltet som en blivende del av norsk scenekunst, sier Trine Falch i Susie Wang.
KUNSTNERSKAPSTØTTEN
Goksøyr & Martens: Respektløst og absurd
– At de statlige driftsmidlene forsvinner idet vi er i ferd med å gjennomføre våre viktigste verk oppleves som respektløst og absurd. Det framstår som dårlig forvaltning av betydelige investeringer, sier Toril Goksøyr og Camilla Martens. Etter avslaget på Kunstnerskapstøtte må Goksøyr & Martens si opp produsenten og arbeidslokalene, og frykter at flere norske og internasjonale samarbeids- og gjestespillavtaler ryker.
KUNSTNERSKAPSSTØTTEN
Transiteatret-Bergen: Vi rammes brutalt
– Det vil ikke være mulig å drive Transiteatret-Bergen uten Kunstnerskapsstøtten eller tilsvarende støtte. Bortfallet har allerede ført til en akutt krise i forhold til aktivitetene de kommende sesongene, sier daglig leder Tor Christian Bleikli. Han forteller at kompaniet mottok Kunstnerskapsstøtte første gang i 2020, etter 19 (!) års sammenhengende arbeid.
ANMELDELSE
Feministisk svartmetall
Svartmetall og kvinnefrigjøring er en effektfull miks.
ANMELDELSE
Spacet dans, begjærsboost og truede neshorn
Forestillingene turnénettverket Aerowaves presenterte på Dansens hus, inneholder alt fra samtidsdansens fremmedgjorthet, til boost av begjær, til en dans for truede neshorn.
ANMELDELSE
Inferno à la Fosse
(Førde): I kjerna av Jon Fosses «Lilla» finst ei kontinuerleg veksling mellom mest tvil og litt tru, mest fortviling og litt håp, likevel mest kjærleik og berre litt hat mellom guten, jenta og trommeslagaren. Teater Vestland si utgåve av «Lilla» investerer mest i det mørke helvetet, sjølv om paradiset er ei mulegheit.
BOOK REVIEW
What if… One is not Born an Individual but rather Becomes One
In «Towards a Transindividual Self: A study in social dramaturgy», Bojana Cvejić (Professor of Dance and Dance Theory at the Oslo National Academy of the Arts) and Ana Vujanović (Theorist of the Performing Arts and Cultural Worker) develop a study of the process of individuation in the attempt to sensitise the reader to a multitude of relational mechanisms that condition the formation of the self in Western neoliberal societies of the 21st century.
DEBATT
Nok en realistisk kommentar
Når interessen er der, så er betalingsviljen tilsvarende. Slik er det, skriver Ida Michaelsen og Thine Sletbakk Bugge fra informasjon- og markedsavdelingen på Det Norske Teatret. Svar til regissør Tyra Tønnessen.
ANMELDELSE
Så stille, så sakte
(Bergen): «Morgon med lysande hestar» er ei uttrykkssterk framsyning der Tarjei Vesaas' tekstar blir til kropp.
ANMELDELSE
Onkel Vanja i Dalsland
(Stockholm): I Alexander Mørk-Eidems «Morbror Janne» använder han åter greppet att placera en klassiker («Onkel Vanja») i en ny miljö och ny tid. Här tar han fasta på dagens konflikt mellan stad och land. Föreställningen hade nypremiär på Kulturhuset Stadsteatern kvällen innan det var val i Sverige.
ANMELDELSE
Hvem bryr vi oss om?
(London): Ivo van Hoves iscenesettelse av Édouard Louis benytter seg av svært enkle grep, men klarer likevel å fortelle en rørende og vanskelig livshistorie og å komme med hardtslående kritikk av samfunnet.
ANMELDELSE
Flaumen rotar det til for folk
Frode Gryttens tekst er full av metaforar, referansar og opningar mot levd liv, men «Inn frå regnet» på Det Norske Teatret blir, med nokre unntak, litt tamt og traust teater
Kontakt oss
Adresse
Norsk Shakespearetidsskrift
c/o Litteraturhuset
Wergelandsveien 29
N-0167 Oslo
Telefon
(+47) 971 96 772
E-post
redaksjon@shakespearetidsskrift.no
Følg oss
Facebook
Om oss
Norsk Shakespearetidsskrift dekker teater og scenekunst i inn- og utland, gjennom artikler, intervjuer, festivalomtaler og essays.