Dersom behovet for beskyttelse må anses ivaretatt ved at de aktuelle opplysningene gis i statistisk form eller individualiserende kjennetegn utelates på annen måte, kan opplysningene brukes uten hinder av taushetsplikten jf. forvaltningsloven §13a nr. 2.
En konkret sak kan anonymiseres ved at navn, adresse og andre individualiserende kjennetegn tas bort. I mange små kommuner vil opplysninger lett kunne føres tilbake til en bestemt person selv om individuale kjennetegn er utelatt. Da kan anonymiseringsformen ikke brukes. Rikstrygdeverket legger til grunn at opplysninger som omfatter et antall på tre eller færre innen en gruppe innebærer fare for at personen kan gjenkjennes. Tall på tre eller mindre i statistikker o.l. anses derfor å være taushetsbelagte.
Spørsmålet vedrørende taushetsplikt i forhold til personlige opplysninger om avdøde personer oppstår vanligvis i forbindelse med rettssaker, og da som oftest i skiftesaker der det f.eks. er reist tvil om avdødes mentale tilstand ved opprettelse av testament. Trygdeetatens tjenestemenn vil ofte ha et nærmere kjennskap til avdøde. Hvis de ønskede opplysningene ikke kan gis etter forvaltningsloven §13a og §13b, vil man måtte forelegge spørsmålet om å løse vitnet fra taushetsplikten for Rikstrygdeverket.