igjen, og nå merker jeg plutse lig hvor mye jeg har savnet dem hjemme. Det er nå lengselen kommer for alvor. Vi reiser sam me, lange ruten hjem igjen. Og etter flere flyturer befinner jeg meg plutselig på flyet til Alta. Jeg kjenner at jeg gleder meg noe sykt til å komme hjem.
Likevel klarer jeg ikke helt å se for meg hvordan det blir å treffe alle de jeg er så glad i der hjem me. Da jeg kommer til flyplas sen og treffer familien min og noen av de beste vennene mine, klarer jeg plutselig ikke å holde tilbake tårene. Ekte gledestårer. Og jeg skjønner at det kanskje er sant at borte er bra, men hjem me best!
Men en dag skal jeg nok tilbake til den kalde arktiske eventyr verdenen, der sola farger skrui sen så den skinner som gull!