SNIKTITT: Brütal Legend - Gamer.no
Du vil le deg skakk
LONDON (Gamer.no): Hvis du ikke har hørt om Tim Schafer kan jeg opplyse om at vi snakker om en legende innen spillbransjen. 41-åringen har skapt eller vært med på å lage titler som The Secret of Monkey Island, Monkey Island 2, Day of the Tentacle, Full Throttle, Grim Fandango og Psychonauts. Omtrent alt den norskættede amerikaneren tar i blir til spillgull, da er det kanskje ikke så rart at forventningene til Brütal Legend er skyhøye.
De blir neppe lavere med tanke på at dette er prosjektet Schafer har fantasert om å realisere nesten hele sitt liv.
– Jeg har drømt om å lage dette spillet siden jeg var elleve år, nå blir det endelig en realitet. Jeg har alltid elsket metalmusikk og sangtekstene og omslagene på platene som kom med sjangeren. Det er spesielt slike spik, spenna gale omslag som er inspirasjonen til dette spillet. Alt dere ser i dette spillet kunne vært på fremsiden av et slikt album, og det valget er i høyeste grad gjort med overlegg, fortelle Schafer.
Så hva er egenlig Brütal Legend? Vel, Schafer selv beskriver det ganske presist på sitt eget morsmål:
– You're enslaved by demons, that's the bad news. The good news is that it's fucking awesome!
Det vi fikk se av spillet i London klarte langt på vei å bekrefte akkurat dette. Brütal Legend er et actionspill i tredjeperson der du kontrollerer roadien Eddie Riggs. Vi snakker om en skikkelig rutinert roadie her, som kan alt om faget. Likevel hender det ting selv ikke Eddie er forberedt på. En kveld skjer det en ulykke på scenen mens han jobber, og Eddie blir bevisstløs. Litt av hans eget blod havner i beltespennen som var en gave fra faren, og eventyret er i gang.
– Roadier har alltid hatt en spesiell plass i hjertet mitt. For en tid tilbake møtte jeg en roadie ved navn Tony på en fest, han jobbet for Megadeth. Han gjorde absolutt alt for bandet, og hadde mange interessante historier. De som har spilt Day of the Tentacle husker sikkert Hoagie, den figuren er basert på Tony, avslører designeren.
Eddie våker opp i en merkverdig og fremmed verden, der den onde keiseren Doviculus og hans demonhær har gjort menneskene til slaver. Vår helt får raskt i oppgave å samle en hel hær for å befri sine artsfrender fra undertrykkelsen, i en stor og åpen spillverden der det ene landemerket er mer spektakulært enn det andre. Samarbeidspartnere får han også, blant annet gjennom hete Ophelia og rockekjekkas Lars Halford. Dialogene disse i mellom er levende og påkaller smil og latter gang etter gang, du blir rett og slett glad i figurene rundt deg – om på en litt småskrudd måte.
– Eddie kan fritt utforske hver krik og krok av metal-verdenen. Variasjonen i hovedoppdragene er stor, og du kan finne juveler som sanger og andre historiedrevne objekter om du utforsker litt på egen hånd, sier Schafer.
Det første vi fikk se var imidlertid kampene. Her svinger Eddie en gigantisk kampøks mot fiender av ulikt slag, i det som kan beskrives som God of War-delen av spillet. Sjefskamper fikk vi også oppleve, og de er minst like spektakulære som det vi fikk se i Sonys storspill.
Det går imidlertid ikke lang tid før man ser at Brütal Legend er så mye mer enn et rent slåssactionspill. Eddie har nemlig en haug med evner, han er tross alt roadie. Han kan blant annet spille gitarsoloer, både for å nedkjempe fiender og for å påkalle allierte. Disse soloene er ferdighetsbasert, og selv om vi ikke fikk se hvordan dette løses loves vi at gitarspilling blir mer enn en énknappsfunksjon:
– For å spille solo må du faktisk prestere, det går ikke automatisk. Meningen er at du skal få en herlig mestringsfølelse, og soloen blir ikke noe av om du feiler.
Grand Theft Metal
Litt senere i spillet fant Eddie ulike metalldeler Rock n' Roll-gudene hadde skjult i jorda. Gjett hva, dette ble en uhyre harrykul Hot Rod-bil. Dermed kan du også suse rundt i den enorme verdenen bak rattet, og flere brett bygger på at du må bruke bilen. Ett av dem var slik at du måtte suse over en gigantisk bro mens den raste sammen og fiender angrep deg fra alle kanter. Intenst og uhyre morsomt! Den blir også brukt i kløktige sjefskamper, blant annet ved at du må bruke nitroboosten på riktig vis.
Mens vi snakker om morsomt kan vi jo nevne at humoren gjennomsyrer dette spillet. Da mener jeg humor som treffer, humor med timing. Der er ikke ofte jeg ler høyt av noe som helst, men jeg humret opptil flere ganger da Eddie løp rundt og gjorde sitt æren.
Nå hjelper det også at Jack Black er skuespilleren bak hovedpersonen. Hollywood-stjernen gjør en meget god jobb med å gi Eddie sjel, for ikke å si en rapp tunge. Kanskje ikke så rart, med tanke på at Black har vært tungt involvert i prosjektet.
– Jack har virkelig tatt dette seriøst, og har blitt en viktig del av sin figur. Han spilte i Psychonauts og likte det, det var en god utgangsposisjon for oss. Han har jobbet hardt i studio og selv endret på figuren og gitt ham et løft, forteller Schafer.
Eddie kan ved hjelp av sin gitar vekke slaver av Doviculus til live, og få dem til å kjempe på de godes side. Her har Schafer til og med puttet inn litt gruppebasert taktikkeri. Du har nemlig muligheten til å gi enkle kommandoer til dine undersåtter, slik som «følg etter», «angrip» og «bli». Disse kan brukes på store mengder av allierte, og man føler seg mer mektig enn en simpel Roadie med slike krefter.
Etter hvert får du også bygd en turnebuss for soldatene, og da står plutselig verden for dine føtter. Større slag, gjerne på en scene, loves vi også. Denne biten ble imidlertid ikke vist under vår smakebit – ei heller flerspillerbiten, som blir litt i samme stil som disse slagene.
Det virker som Tim Schafer med overlegg har blandet sammen klisjeer både fra den metalliske gullalder og diverse spill, og hei som det fungerer. Her kan du slåss, spille gitar, kjøre bil og kose deg med hysteriske dialoger. Historien er spinnvill, men den fungerer merkelig nok svært godt.
Humoren er da også en av hovedpilarene til dette spillet, uten den hadde ikke Brütal Legend fungert. Heldigvis virker de komiske innslagene særs solide og gjennomtenkte, man har ikke bare slengt på billige replikker og vendinger i et desperat håp om at det skal være morsomt. Så gjenstår det å se hvordan helheten vil bli. Vi loves nemlig en stor og åpen verden, og når mulighetene er mange er det også mye som kan gå galt.