ARBEIDETS DAG - Ingeborg Moræus Hanssen
Gå til innhold
Ingeborg Moræus Hanssen
Meny og widgeter
Ingeborg er engasjert i samfunnsspørsmål omkring kultur og medier.
Les mer
Om Ingeborg
Ingeborg på Twitter
Kontakt Ingeborg
Søk etter:
Siste innlegg
ODE TIL EN DRONNING.
DET GODE NABOSKAP ?
LEDERE I FELLESROMMET.
Å LEVE OG MENE.
HAR VI I VÅR KULTUR RESPEKT FOR ALDERDOMMEN?
Arkiv
Velg måned august 2018 juni 2018 mai 2018 april 2018 februar 2018 januar 2018 november 2017 oktober 2017 september 2017 juni 2017 mai 2017 januar 2017 november 2016 oktober 2016 september 2016 juli 2016 juni 2016 mars 2016 januar 2016 oktober 2015 juni 2015 desember 2014 november 2014 oktober 2014 september 2014 august 2014 februar 2014 januar 2014 desember 2013 oktober 2013 september 2013 august 2013 juli 2013 juni 2013 mai 2013 april 2013 mars 2013 februar 2013 januar 2013 november 2012 oktober 2012 september 2012 august 2012 juli 2012 juni 2012 mai 2012 april 2012 mars 2012 februar 2012 januar 2012 desember 2011 november 2011 oktober 2011 september 2011 august 2011 juli 2011 juni 2011 mai 2011 april 2011 mars 2011 februar 2011 januar 2011
Temaer
Film/kino
Helse
Kirken
Litteratur
Medier – radio/tv
Reise
Samfunn
Transport
Ukategorisert
ARBEIDETS DAG
Det er ingen tvil – AP og fagbevegelsen har eiendomsrett til 1.mai. Men de har ingen rett til å forlange  enerett også til SOLIDARITET . Selv har jeg vokst opp med foreldre som jobbet dag og natt for fellesskapet  og for å skaffe oss en trygg oppvekst. De var arbeidere så godt som noen. Min mor tok 5 dager fri og ferie ellers forlot hun aldri sin blomsterbutikk. Min far gartneren hadde 10 timers arbeidsdag før han jobbet i butikken.  De deltok i småbyens sosiale og kulturelle samrøre i fest og hverdag og bodde trofast og trutt i det fellesrommet hele sitt liv.
De var og ble høyrefolk.
Kundene ( og levebrødet) var både hverdagsborgere ,arbeidere og fagbevegelse , men  også ingeniører og selveste generaldirektøren. Blomster skulle selges til alle lag , ved  liv og ved død.Derfor hadde mine foreldre respekt for og fikk respekt fra alle lag , alle klasser. Det var slik vi vokste opp. Vi flagget ikke 1.mai, men vi hadde dannelse nok til å hilse flagget der det ble heist.
Som høyrefolk praktiserte vi solidaritet, solidaritet med felleskap og fellesrom.
1.Mai har innhold og mening for oss alle. Den Historiske Dimensjon skal og bør være en bauta i vårt demokrati og vårt samfunns utvikling. Ved Arbeidets Dag bør både de som deltar, som kjenner seg hjemme i protest-tog og demonstrasjoner, på talerstoler og med røde flagg og faner  – sette sin bevegelse inn i en historisk sammenheng. Og det gjør de – for det meste.
Og vi som bivåner Byrådsleder og Partiformann på talerstoler og lytter til budskapet ,  ser på togene – vi bør sannelig se inn i den tradisjon og den rettferdige kamp som de markerer.
At FrP hoster opp mot-rop på 1.mai , det setter farge på dagen. I et større perspektiv spiller det liten rolle. Det er liksom en annen måte å rake plen og pusse båt på.
Gudskjetakk for at vi kan være dypt uenige, at vi har kampsaker vi kan demokratisk kjempe for.  Men skal en sak ha fremgang, skal samfunnet vokse  – så bør bakteppe alltid være Den Historiske Dimensjon. Opp mot det – vil det vise seg om fremskrittet går fremover, om ideen og saken skal få  varig kraft og mening.
Også for andre enn oss selv.

Del dette:
Facebook
Twitter
LinkedIn
Google
Publisert 1. mai 2018Forfatter IngeborgKategorier Ukategorisert
Innleggsnavigasjon
Forrige Forrige innlegg: Å BETALE SIN BOT MED VREDE.
Neste Neste innlegg: Å SNAKKE BOK
Stolt drevet av WordPress