Marie Magnusson: Ibland behöver man något som är varmt och mysigt
En trivsam och varm berättelse är väl det man behöver ibland. En sådan roman är "De kom från öar" av Malin Haawind, som mestadels utspelar sig i Slite på Gotland.
Malin Haawind.Foto: Anna-Lena Ahlström
Efter att ha lyssnat på Pascal Engmans "Kokain", en brutal och våldsam historia, högaktuell om problemen med skjutningar i förorterna och knarkaffärer, ville jag ha något lugnare. Något mer varmt och mysigt om man säger så. Då hittade jag "De kom från öar", av romandebuterande Malin Haawind. Tidigare har hon skrivit flera fackböcker. Så här i efterhand kan jag säga att den boken verkligen var varmare och mysigare än "Kokain". Inget ont om Engmans böcker, de är fruktansvärt bra i sin genre. "De kom från öar" är ingen feelgoodhistoria i den bemärkelsen, men boken handlar om relationer i historisk tid, nämligen 1940-talet.
Boken är tänkt som första delen av tre om den unga Dagmar från Slite på Gotland. Dagmar har tre systrar, en mamma som börjat tappa kontakten med verkligheten. Hur mår hennes pappa egentligen?
När boken börjar är det 1945, samma år som andra världskriget tog slut. Dagmar är 18 år och har arbete som spritkassörska på hotellet i Slite. Så anländer sjömannen Holger till hotellet. Han kommer från Tjörn, en annan ö fast på andra sidan Sverige. De börjar prata och ljuv musik uppstår. Vi får följa deras första trevande tid som par och som familj.
Visst blir det förvecklingar, men i stort är det en mysig roman, en sådan som man behöver ibland. Jag gillar också att den utspelar sig i historisk tid. Enligt ett klipp på förlagets hemsida har Malin Haawind inspirerats av sin egen mormors och morfars historia, då hennes mormor kom från just Slite och var spritkassörska och morfadern kom från Tjörn. Se där! Men det är en påhittad berättelse förstås.
Lite mer spänning får man om man läser Malin Stehns "Ett gott nytt år". Eller mycket mer. För den är otroligt spännande från första meningen och till sista. Många överraskningar och oväntade vändningar under hela resan med boken.
Jag har precis fått en röd bok i min hand. Den är väldigt lokal, utspelar sig i Växjö med omnejd. Paret Kerstin Danielsson och Roman Voosen från Berg, norr om Växjö, är tillbaka med "Martyren som inte dog".
Observera att den inte är nyskriven. Paret Danielsson/Voosen började skriva deckare i Voosens hemland Tyskland för en del år sedan. Det är uppföljaren till "Sen frost" som nu finns på svenska och Kerstin Danielsson har själv översatt och omarbetat "Martyren som inte dog".
Det som är roligt med deras böcker är att de utspelas i Växjötrakten och som kronobergare känner man ju till de flesta ställena. I "Martyren som inte dog" möter vi återigen Växjöpoliserna Ingrid Nyström och Stina Forss. En morgon hittas en man mördad vid Helgasjöns strand, genomborrad av pilar. Det påminner om medeltida målningar av tidigkristna martyrer. Inte nog med det. Kort därefter dyker det upp märkliga stjärnsymboler på domkyrkans fasad.
Danielsson och Voosen har haft stora framgångar med sina småländska deckare i Tyskland och det har ordnats resor till Växjötrakten där man kan åka i Ingrid Nyströms och Stina Forss spår.
Nu kommer andra delen i Ruth Kvarnström-Jones varma släktsaga, där traditioner och gamla oförrätter möter nutida kärlek och intriger.
Den första boken i en underbart finurlig deckarserie med Drottning Elizabeth II (!!!) i huvudrollen som hemlig privatdetektiv.
När Elsa förlorar både jobbet och sin andrahandslägenhet i Stockholm åker hon till familjens gamla stuga i Jämtland. Här ska hon röja upp och få ordning.
Skådespelaren Dragomir "Gago" Mrsics självbiografi är en naken berättelse om en dramatisk livsresa. Om fattigdom, kriminalitet och om att leva med rädslan som följeslagare.
Rosita var namnet på Frida Boisens mamma och det visste Camilla Dahlberg, Växjö, som vinner "Berätta aldrig det här" i pocket. Grattis Camilla! Ny chans att vinna en pocket kommer i nästa vecka.