BYGDEALLMENNING – VELLYKKA NATURFORVALTING FOR FRAMTIDA | RURALE REFLEKSJONAR
RURALE REFLEKSJONAR
- ein upretensiøs freistnad på å samle nokre inntrykk om det rurale
Meny
Blogg
Foredrag
Om Rurale refleksjonar
RURALE REFLEKSJONAR
- ein upretensiøs freistnad på å samle nokre inntrykk om det rurale
BYGDEALLMENNING – VELLYKKA NATURFORVALTING FOR FRAMTIDA
Posted on mars 3, 2020 By bjornflo
Kommentar
Av Sæbjørn Forberg


Bygdeallmenningane forvaltar og skaper store verdiar. Kvart år tilfører bygdeallmenningane jordbruket verdiar for 40 millionar kroner i form av virkesrabattar og tilskot. Beite for 10 000 storfe og 70 000 sauer kjem i tillegg.  Det same gjer verdien av lokal tilrettelegging for jakt, fiske og friluftsliv. Årleg dreier dette seg om minst 5 millionar kroner. Dette er tal frå ei spørjeundersøking til medlemmane av Norsk Almenningsforbund som nyleg er publiserte i boka Bygdeallmenninger i endring – langt mer enn tømmer og bruksrett.  Denne boka er utgjeven i samband med at Norsk Almenningsforbund runda 100 år i fjor.
Bygdeallmenningane har i lang tid vore viktige næringsaktørar i allmenningsbygdene. Historisk har skogsdrift og foredling ved eigne sagbruk vore sentrale aktivitetar som har sysselsett mange. I dag er  den tradisjonelle skogsarbeidaren rasjonalisert bort, og ei rekkje allmenningssager er nedlagde eller fusjonert inn i større einingar. Men allmenningane har omstilt seg i lys av tida og tilhøva.  Medan sysselsetjinga i skogen og på sagbruka har gått ned, har byggevarehandel, eigedomsutvikling, biovarme og tilrettelagde tilbod av jakt, fiske og friluftsliv i seinare år kome til som sentrale forretningsområde for allmenningane.
Lokal verdiskaping
Av desse forretningsområda er det eigedomsutvikling som betyr mest, og da særleg når det gjeld tomter for hytter og fritidsbustader. Allmenningane Brøttum, Ringsaker, Løiten, Brandbu og Tingelstad, og Skjåk er eksempel på dette. I dag er det om lag 8000 hytter i bygdeallmenningane, der dei fleste står på festetomter som gjev årlege inntekter til allmenningane. Men eigedomsutvikling i allmenningsregi er ikkje avgrensa til hyttemarknaden. Utbygginga av Sagparken Sentrum som Lunner Almenning står for på Harestua, berre nokre mil nord for Oslo, er eksempel på det.
I tillegg til verdiar målt direkte i pengar, forvaltar bygdeallmenningane også store miljøverdiar. Dette omfattar alt frå biologisk mangfald, opplevingsverdiar knytt til friluftsliv og folkehelse, til karbonbinding i skog. Ei fersk utrekning viser at nettotilveksten i allmenningsskogane kvart år bind karbon som svarar til utsleppa frå 350 000 privatbilar med køyrelengde 15000 km.
Fordi bygdeallmenningane er forankra i jordbruket, blir verdiskapinga verande i allmenningsbygdene. Kjennskap til bygdeallmenningane bør såleis ha interesse for alle som er opptekne av naturforvalting og lokal verdiskaping. Derfor nokre ord om kva ein bygdeallmenning er og deira historiske opphav.
Kva er ein bygdeallmenning?
I Norge er det i alt 52 bygdeallmenningar.  Bygdeallmenningane er jamt over store utmarkseigedommar. Vi finn 10 bygdeallmenningar på topp 40-lista over dei største eigedommane i landet. Dei 40 allmenningane som er medlemmar av Norsk Almenningsforbund rår over til saman 7,3 millionar dekar skog og utmark, eller eit areal likt gamle Vest Agder fylke.
Til forskjell frå dei meir kjende statsallmenningane, er bygdeallmenningane private eigedommar som høyrer til jordbruket i sine bygdelag. Bygdeallmenningane er matrikulerte som sjølvstendige eigedommar, men skyldsette saman med jordbrukseigedommane som har bruksrett i allmenningen.  Verdien av grunnen i bygdeallmenningane ligg dermed til jordbrukseigedommar med bruksrett.
Fordi bygdeallmenningane er forankra i jordbruket, blir verdiskapinga verande i allmenningsbygdene.
Allmenningsbygdelaget omfattar krinsen av gardsbruk som frå  gammal tid har utøvd bruksrett i allmenningen. Lovdefinisjonen av bygdeallmenning seier at minst halvparten av desse må ha eigedomsrett i allmenningen. Typiske bruksrettar, avgrensa til husbehovet, er rett til trevirke, beite, seter, fiske og småviltjakt. Allmenningsrettane er omhandla allereie i landskapslovene frå mellomalderen og høyrer til dei eldste rettsinstitutta vi har.
Allmenningsstyra har ansvar for forvalting og drift av bygdeallmenningane, og dei blir valde av og blant bruksrettshavarane. I dag har 12600 jordbrukseigedommar bruksrett i bygdeallmenningane som er med i Norsk Almenningsforbund. Medan fjellova gjev det overordna rammeverket for forvalting og drift av statsallmenningane, har bygdeallmenningsloven frå 1992 tilsvarande rolle for bygdeallmenningane.
Historisk opphav
Dagens bygdeallmenningar er med fåe unntak selde kongeallmenningar. Ved innføringa av eineveldet i Danmark-Norge i 1660, var statsfinansane i ruin etter store låneopptak til mislykka krigføring. Denne økonomiske misera gav startskotet til dei store krongodssala dei neste 100 åra. Mange allmenningar var blant krongodset som vart seld. Med avbrot dei første tiåra etter 1814,  heldt sal av allmenningar fram til 1858, da det kom lovforbod mot slike sal.
Bygdeallmenningane er del av jordbruket, og endringar i jordbruket slår derfor direkte inn i allmenningane og skaper utfordringar der.
Det var spesielt skogsallmenningar på Austlandet og i Trøndelag som vart selde. Derfor er det på Romerike, Hadeland, Toten, i Hedmark, Gudbrandsdalen og Trøndelag dei fleste og største bygdeallmenningane ligg. Kongeallmenningane som ikkje vart selde, er dagens statsallmenningar.
Framtida
Bygdeallmenningane er del av jordbruket, og endringar i jordbruket slår derfor direkte inn i allmenningane og skaper utfordringar der. Bruksrasjonalisering, mykje leigejord og endra busetnadsmønster utfordrar bruksrettsforvaltinga, medan rovdyrpolitikken set beiteretten på prøve. På den andre sida  opnar det grøne skiftet, omsett i handling, moglegheiter for bygdeallmenningane. Bygdeallmenning er dessutan ei godt utprøvd og vellykka form for lokal langsiktig ressurs- og miljøforvaltning som mange kan ta lærdom av.
Bygdeallmenningane har både ei lang historie bak seg og ei lovande framtid framom seg.
Sæbjørn Forberg
Sekretær Norsk Almenningsforbund
Denne teksta er tidlegare publisert i Nationen den 12. feb 2010 og Bondebladet 27. feb 2020
Del innlegget:
Click to share on Facebook (Opens in new window)
Klikk for å dele på Twitter (Opens in new window)
Click to email a link to a friend (Opens in new window)
Klikk for å skrive ut (Opens in new window)
Trykk for å dele på Pocket (Opens in new window)
Meir
Klikk for å dele på LinkedIn (Opens in new window)
Klikk for å dele på Pinterest (Opens in new window)
Klikk for å dele på Reddit (Opens in new window)
LIknande innhald
← Motkulturar eller kulturkløft ?
Anarkisten langs Nordvegen →
Kategori: Gjestebloggar, Rurale refleksjonar      Stikkord: Økologi, Økonomi, Bioøkonomi, Bokmelding, distriktspolitikk, Landbruk, Rurale refleksjonar, Sæbjørn Forberg, Skog, Skogbruk, Utmark
Legg att eit svar Avbryt svar
Skriv kommentaren din her …
Fill in your details below or click an icon to log in:
E-post (påkravd) (Address never made public)
Namn (påkravd)
Nettside
Du kommenterer no med WordPress.com-kontoen din. ( Logg ut /  Endre )
Du kommenterer no med Twitter-kontoen din. ( Logg ut /  Endre )
Du kommenterer no med Facebook-kontoen din. ( Logg ut /  Endre )
Avbryt
Koplar til %s
Varsle meg om nye kommentarar via e-post.
Varsle meg om nye innlegg via e-post.
A
Søk
Bjørn Egil Flø
Kontaktinformasjon:
bjorn.flo@gmail.com
+47 95115617
Merkelappar
Bjørn Egil Flø Bokmelding distriktspolitikk Eirik Magnus Fuglestad England Forsking Forvaltning Gjestebloggar Gjesteblogger jordbruk Katrina Rønningen Klima Kommune Landbruk Matproduksjon Matvarekrise New Zealand Reiseliv Rurale refleksjonar ruralitet Svein Frisvoll Torbjørn Tufte Utmark Økologi Økonomi
Følg Rurale refleksjonar
RSS - Innlegg
Arkiv
Arkiv Vel månad februar 2022  (2) september 2021  (1) august 2021  (1) mai 2021  (1) april 2021  (1) desember 2020  (1) april 2020  (1) mars 2020  (1) januar 2020  (1) oktober 2019  (1) september 2019  (1) august 2019  (2) juni 2019  (1) mai 2019  (1) mars 2019  (2) februar 2019  (2) november 2018  (2) oktober 2018  (1) august 2018  (1) juni 2018  (2) april 2018  (1) mars 2018  (2) desember 2017  (1) november 2017  (2) oktober 2017  (1) juli 2017  (1) juni 2017  (1) mai 2017  (1) januar 2017  (1) desember 2016  (2) oktober 2016  (2) august 2016  (1) mai 2016  (1) april 2016  (1) februar 2016  (1) juni 2015  (2) januar 2015  (2) mai 2014  (2) mars 2014  (3) november 2013  (1) oktober 2013  (1) mai 2013  (1) februar 2013  (1) oktober 2012  (2) august 2012  (1) juli 2012  (1) april 2012  (1) februar 2012  (4) desember 2011  (1) oktober 2011  (5) september 2011  (2) august 2011  (2) juli 2011  (1) juni 2011  (1) april 2011  (1) mars 2011  (1) februar 2011  (1) januar 2011  (2) november 2010  (3) oktober 2010  (3) september 2010  (1) juli 2010  (1) juni 2010  (2) mai 2010  (1) mars 2010  (1) februar 2010  (2) januar 2010  (5) desember 2009  (3) november 2009  (3) september 2009  (3) august 2009  (1) juli 2009  (1) juni 2009  (2) april 2009  (1) januar 2009  (1) desember 2008  (2) november 2008  (1) oktober 2008  (1) september 2008  (1) juli 2008  (1) juni 2008  (3) mai 2008  (1) april 2008  (2) februar 2008  (2) oktober 2007  (1) september 2007  (2) juli 2007  (1) juni 2007  (2) mai 2007  (2) april 2007  (1) januar 2007  (3) november 2006  (1) oktober 2006  (3) september 2006  (3)
Essay og populærvitskaplege artiklar
Utanfor folkeskikken
Bygdedyret og elgen – ei stiavhengig analyse av næringsutvikling i elgskogen
Vondtet i Norsk bygdeutvikling
Kva er det med landbruket?
Reiseliv og kulturlandskap
Bygda – forståing og implikasjonar
Sex, sprit og storokse – marknaden i møte med den østerdalske elgjaktetos
Gjengroing i kulturlandskapet
Arealpress i utmark
Kjøt, kjensle og kameratskap – om reglar, normer og kulturell danning
Me og dei andre – om lindukar, Framstegspartiet og bygda som sosial konstruksjon
Kommunefloka – skjer det noe uten tvang?
Klassestrukturane i landbruket
Den nye bygda
Når postnummeret har betydning for overvekt
Av jord lyt det kome
Vem tvingar fram landsbygdsidyllen?
Om jordbruk, mat, politikk og sånn
I opphavet var jordet
Det grøne skiftet og grendene – sentrum og periferi i den nye økonomien
Av svik kom mistru sigande
Hva betyr samarbeid innen jaktretter for villreinforvaltningen?
Kjensla av ran
Bygda som vare
Utmark i endring – når nye tider gir andre tilhøve
Mot ei framtid for utmarksbeite – om beiting, sjølvkjensle og forståing mellom folk
The feeling of being robbed
Kronikkar og kommentarar
Biosecurity og handelshindringar
Raudt kvitt
American nightmare
Trælane på jorda
It is payback time
Smaken av Nordnorsk fiskesupe
Lengre til London enn med fly
Det moralske landbruket
Ei matvarekrise gjestar oss på nytt
Emisæren Sachs
Profeten Friedman og kyrkjas disiplar
Før oss ikkje ut i freisting
Mannfolk et ikkje kliss
Bygdebarnas fedme
Gi bygda eigne vindmøller
Ein ny kolonialisme?
Eit støtta jordrøveri
Finst grend og granne?
Langlysrefleksjonar
Draumen om tilbakeflyttaren
Ein kreditnota i Vermont
Middelklassebygda
Den noble allmenning
Dei som sel landet
Hva er en bonde?
Muskogee og moderniteten
Free range milk
Innlandsrøya det nye husdyret
Småkårsfolket på åkrane
Asfalt, sprit og gummi
Nasjonalparklandsbyer
Nytenking for bygdene
Nasjonalparklandsbyer
Kontrastane sin estetikk
Kvifor England slit
Why England doesn't rule
Idylliseringas pris
Distriktspolitiske røyndomar
Meir, større og færre
I opphavet var skogen
Oppskaleringa av landbruket
Kjøt og kjensler i elgbygda
Misnøye, moral og sosial økonomi
Nyingen og elgjaktetosen
Mat, miljø og fattigdom
Lys landbruksframtid
Grannen vår, Berten
Me må produsere meir mat
Bygda som sosial konstruksjon
Grana redder ikke klimaet
Sauer er ålreite dyr
Leve kombinasjonsbonden
Noko er gale i jordbruket
Prestesonsyndromet
Prestesonsyndromet
Lite er stort for landet vårt
Kjensler for forvalting
Gale, men godt for noko?
Tapte jorder
Bioøkonomi for kven?
Sosiologi, festival og norske bygder
Ordskifte om jordskifte
Karnevalisert infotainment
Gi meg fyr
Forteljinga om ein varsla smell
Kjensla av ran
Snakk med oss
Bokmelding "Innspill og Utspill" Hjelset og Tjora
Hyttetankar frå ein skeptikar
Kvast
Det går av hengsla
Uroa lever framleis der ute
Tida og tilhøva i utmarka
Følg bloggen via e-post
Enter your email address to follow this blog and receive notifications of new posts by email.
E-postadresse:
Følg
Follow RURALE REFLEKSJONAR on WordPress.com
RURALE REFLEKSJONAR
Blogg på WordPress.com.
Følg Følgjer
RURALE REFLEKSJONAR
Join 473 other followers
Registrer meg
Already have a WordPress.com account? Log in now.
RURALE REFLEKSJONAR
Tilpass
Følg Følgjer
Registrer deg
Logg inn
Kopier kortlenke
Rapporter innhaldet
Vis innlegget i Lesaren
Handsam abonnementa mine
Fald saman denne visingsruta
Lastar kommentarar …
Skriv ein Kommentar …
E-post (Required)
Namn (Required)
Nettside