Å høre en annens historie, denne om rusmisbruk - Petrus og Petrine
Om Inspira-bloggnettverk
Bloggerne i Inspira
Bli med i Inspira-bloggnettverk
Konkurranser
Kontakt oss
Hjem
Om meg
Samarbeid
Kontakt
Å høre en annens historie, denne om rusmisbruk
av petrusogpetrine
23 august, 2016
i Dagbok, Tanker, tema, Uncategorized
2 kommentarer
Andre menneskers historie
Det er ingen ting som fascinerer meg som ulike menneskers historie.
Jeg kan sitte bergtatt og bli imponert over gode og dårlige valg. Jeg kan bli gående å tenke på mennesker og deres styrke etter å ha bi berørt av det de har å fortelle.
Stedet jeg arbeider på gir meg slike input, – fordi mange flotte ungdom kan ha levd et relativt røft liv, fordi de kan ha opplevd solskinnshistorier og ikke minst fordi vi får besøk av engasjerende  mennesker.
Før sommeren hadde vi besøk av en flott fyr. Han kom vi i kontakt med etter å ha lest en kronikk han hadde i Aftenposten  hvor tittelen var: Jeg har gått meg vill – og husker ikke veien tilbake.  Kronikken er i seg selv verdt å lese, da han med et godt språk illusterer han hvordan han opplever livet han og dama har som rusmisbruker. Det er levende, det er sårt og ærlig.
Jeg har gått meg vill – og husker ikke veien tilbake
Tro meg, teksten rører og berører.
Det gjør noe med meg å få fortalt en historie hvor unge og vakre mennesker i starten i livet, forteller at de føler seg fanget i en runddans av rus og det å lure seg selv. Gang på gang!
Det er vond å få et innblikk i en verden hvor man ikke våger å være sosial i nykter tilstand.
Det såreste med hele teksten synes jeg er at han faktisk setter ord på at han ikke ønsker å være i den destruktive runddansen som et liv preget av rus er. Men, dessverre har han gått seg vill, veien tilbake var vanskelig å finne.
Elevene våre ble nysgjerrig på hvordan det gikk, – og de søkte han opp.
Han var tøff nok til å møte opp for å snakke til oss. Selv om han selvfølgelig var nervøs da han for første gang skulle fortelle historien sin til en hel sal med ungdom og voksne, – så leverte han! Med egne ord, et levd liv og en stor posjon optimisme så illustrerte han et røft, men også en optimistisk bilde.
Han fortalte så godt at man til tider kunne hørt en knappenål falle, – og plutselig var det latteren som fylte rommet.
Han fortalte om at han startet med rus da han gikk på ungdomsskolen! Han fullførte videregående skole i en hverdag hvor rusen var vanlig og han fortalte om når det glapp. Jeg blir så imponert over mennesker som setter seg mål, samtidig som utenforstående behov trekker bort fokus fra målet. Storslått å komme seg over målstreken da.
En ting er å bli imponert, – en annen ting er å bli lattermild!
For når du rømmer fra fengselet og rømmer tilbake og blir fersket fordi man  ikke får gjemt stigen, –  da er det vel lov å trekke på smilebåndet? Det ble litt strengere soningsforhold og masse tid til tankearbeid som et resultat av den lille flukten ut i det fri. Aldri så galt, – for han mente at han hadde tatt gode valg for seg selv da han var sperret inne.
Da vi møtte han så var han rusfri.
For meg så var det et spørsmål som lå langt ute på tunga. I rollen som forelder og voksen, så vil jeg jo få de som er i ferd med å skli ut over på fast grunn. Helst med et trylleslag. Jeg lurte derfor på om de voksne rundt han kunne ha gjort noe for å hjelpe han til å bli rusfri.
Men, det var ikke noe de rundt han kunne gjøre.
Han svarte:
Det var han selv som måtte gå veien,
det var han selv som måtte ta valgene
og det var bare han som kunne sikte til neste sving.
Jeg som voksen er jo innerst inne klar over at vi alle må stå for de valg vi tar og konsekvensene av de. Brutalt nok så ligger nøkkelen og ansvaret hos oss selv. Dessverre så hjelper ikke brannnett i denne sammenhengen heller. Så om man skal hjelpe noen på veien videre, så kan vi kanskje hjelpe de til å finne nøkkelen, hjelpe de til å lese kartet og være heiagjeng.
Hvert lille steg må også de ta selv.
Den ene eller den andre veien.
Han tok små skritt fremover da vi snakket med han før sommeren.
Vi heier fortsatt!
Jeg anbefaler dere å gå inn for å titte på teksten, dere vil få se bildet av en flott fyr.
Jeg håper og tror han kommer godt i havn.
Alle er ikke bare det vi ser!
Petrine :)
Nå er det lenge siden jeg har snakket med den unge mannen, men han vet at innlegget kommer…
fortellingrusmisbruk
petrusogpetrine
Du liker kanskje også å lese dette
Tanker om bloggen
21 februar, 2021
Tanker, frustrasjon og demostrasjon
10 juni, 2020
Nevropati og trekk til varmeflaske
31 mai, 2020
Kommentarer
Christina skriver: 23 august, 2016 klokken 10:06 am
For en flott historie, vi trenger alle slike tankevekkere
Svar
Avdelingholt/ Anja Holt skriver: 23 august, 2016 klokken 12:14 pm
Rørende tekst, jeg håper han kommer i mål og lander. Jeg håper han får et nettverk som ikke er redd for å holde han oppe når knærne svikter.
Svar
Legg igjen en kommentar Avbryt svar
Din e-postadresse vil ikke bli publisert. Obligatoriske felt er merket med *
Kommentar
Navn *
E-post *
Nettsted
This site uses Akismet to reduce spam. Learn how your comment data is processed.
Velkommen!
Så hyggelig at du tittet innom bloggen. Skribenten er en ung, gammel dame, som ble mamma veldig sent i livet. Og som selvfølgenlig koser seg med pjokken som farger dagene glade. Jeg startet bloggen fordi jeg har tanker om å bruke det i undervisning i videregående skole, - jeg har master i speisalundervisning, - så noen av temaene blir knyttet opp mot de temar vi arbeider med der. Jeg heter forresten Nann Karin og jeg treffes på mail: petrusogpetrine att gmail dott com.
Følg meg på sosiale medier
Facebook
Kategorier
balanse (9)
Barn (259)
barn som pårørende (3)
barnet og leken (39)
Bursdag (8)
Dagbok (238)
dagensord (3)
foto (79)
Fremsnakk Moss (26)
friluftsfredag (7)
Fritidsaktiviteter (119)
giveaway (14)
hjemmeferie (18)
HØYTID (103)
hverdag (97)
hyttebygging (1)
liste (68)
møkkamandag (5)
Nisse Nils (12)
OPPSKRIFT DIY (17)
ordløs onsdag (5)
prosjekt ny mamma (10)
reima kidventure (9)
reisebrev (60)
strikking (3)
Tanker (107)
tema (94)
Uncategorized (142)
utbrent (11)
Søk på bloggen
Stikkordsky
24 dager med advent advent adventskalender aktiviteter med barn astrid Lindgrens verden barn barnehage barnet og leken barn og bevegelse blogging dagbok dagens bilde dikt diy ferie foreldrerollen foto fotografering Fremsnakk Moss friluftsliv fritidsaktivitet give away hjemmeferie hverdag hverdagen jul julefilmer lek liste listelykke lørdagslisten Nisse Nils oppdragelse oppskrift oppsummering prosjekt ny mamma påske reisebrev sommer sommerferie sommerminner torsdagstema ukeslutt utbrent uteliv
Siste innlegg
Tanker om bloggen
feb 21 2021
Den første økta med yoga
jun 16 2020
Tøfler du strikker raskt, til deg selv eller ei venninne
jun 14 2020
En ønskeliste, – 12 ting å ønske seg til bursdagen
jun 13 2020
10 ting som føles bra akkurat nå
jun 11 2020
Tanker, frustrasjon og demostrasjon
jun 10 2020
10 mål for juni
jun 02 2020
Nevropati og trekk til varmeflaske
mai 31 2020
Blogger jeg leser
Jostein Dragemamma, 26. september 2022
Minner fra en sommer. Livet i Casa Didriksen, 18. september 2022
Matkasse minutt for minutt Dragemamma, 17. august 2022
Har du prøvd blomkålris? 🍴 FruBevers Hverdag – som daglig leder i fam. Omre Jakobsen, 4. mai 2022
Barndomsminner, nettbokhandel og et sitteunderlag 📚 FruBevers Hverdag – som daglig leder i fam. Omre Jakobsen, 2. mai 2022
Vårtegn 2022: Hagestart Bestemors hage, 8. mars 2022
Februar Bestemors hage, 2. mars 2022
2022 er her! Livet i Casa Didriksen, 1. januar 2022
Risboller, enkelt og undervurdert! Fru Jacobsen, 21. desember 2021
Tilbake i Blogglandia! Fru Jacobsen, 8. oktober 2021
Du liker kanskje også å lese dette
Inspira Bloggnettverks luke 24: Fotokurs
26 kommentarer
Inspira kalenderluke : Gavedryss igjen, her hjemmestrikkede barnevotter
24 kommentarer
Inspiraluke 22 : Akeplater fra Hedmarken skumplast og pvc
23 kommentarer
Copyright 2015 © Petrus og Petrine | Wordpress theme by Webnus | Customized by Kreativ-i-tet