Runa A – Klasseblogg 8B 2017
Author: Runa A
10. februar 2017 / Runa A / 0 Comments
Dronningen het Marie Antoinette. Hun var en prinsesse fra Østerrike som ble giftet bort til kronprinsen av Frankrike da hun bare var 15 år. Allerede som 12-åring var hun forlovet med den franske kronprinsen Innbyggerne i den franske byen Versailles likte henne ikke og kalte henne for «dama fra Østerrike». Marie var ikke forsiktig med å bruke pengene hun hadde, og ste gjorde ikke akkurat noe bedre inntrykk hos innbyggerne. Marie elsket visstnok gode fester og hadde fest nesten hver dag. Men hun brydde seg svært lite om hvordan folket i landet hadde det. Da Marie var 23 år fødte hun sin første datter. Hun fikk deretter to sønner og en datter til, men den ene sønnen døde uheldigvis veldig tidlig. Marie ble på lik linje som mannen henrettet mot slutten av revolusjonen og døde som 38-åring.
9. februar 2017 / Runa A / 2 Comments
Frankrike hadde en konge som bestemte alt på 1700-tallet. Da var det eneveldig makt i landet. En eneveldig makt er når det er én konge som bestemmer absolutt alt i landet. Folk trodde at kongen fikk makten sin av Gud, det gjorde at flere av innbyggerne trodde på han og mente han hadde rett, derfor fikk han så mye makt. På 1700-tallet var det stor tro på Gud og kristendommen, så folk trodde på at kongen faktisk hadde fått makten av Gud og at kongen derfor aldri kunne ta feil. Før revolusjonen brøt ut het kongen Ludvig 16. Kongen som var før Ludvig 16. var Ludvig 15. Det var farfaren til Ludvig 16. Faren til Ludvig døde før farfaren, derfor ble Ludvig 16. konge etter farfaren sin.
Det var ikke bare kongen som hadde stor makt på denne tiden. Adelsmenn som hertuger, grever og baroner hadde stor makt i landet. De hadde mange fordeler og privilegier som gjorde at de hadde mange penger og mye makt. De kunne kreve inn skatter og avgifter fra fattige bønder. Bare adelsmenn hadde okser og mølle, så hvis bønder ville parre kuen sin eller male korn måtte de betale avgifter til adelen. Kirken krevde også inn en tiende av alt bøndene dyrket. Men kirken og adelen trengte ikke å betale skatt eller avgifter.
Noen hadde også sterke meninger om hvordan de syntes landet skulle styres. Folket som var rike advokater, filosofer eller folk med god utdanning mente at landet ikke ble styrt på riktig måte. De ville at alle skulle ha mulighet til å bestemme litt i landet og komme med sine meninger. «Det burde være en folkevalgt forsamling som gir lover til landet, en konge som skal styre i landet, og domstoler som skal dømme.» mente Montesquieu som var en kjent filosof i Frankrike. To andre berømte filosofer var Voltaire og Rousseau. Voltaire skrev stykker og små fortellinger om dumme adelsmenn. Han hadde en sterk mening om at landet burde ha ytringsfrihet, altså at alle kan si sine egne meninger. Det ble han etter hvert satt i fengsel for. Rousseau mente at kongen slett ikke hadde fått makten av Gud. Han mente at kongen var ansvarlig ovenfor folket, ikke ovenfor Gud.