Vepesid «Cheplapharm» - Felleskatalogen
KAPSLER, myke 50 mg: Hver kapsel inneh.: Etoposid 50 mg, natriumetyl- og natriumpropylparahydroksybenzoat (E 215 og E 217), hjelpestoffer. Fargestoff: Jernoksid (E 172), titandioksid (E 171).
Tilbakevendende eller refraktær testikkelkreft/Småcellet lungekreft: I kombinasjon med andre godkjente kjemoterapeutika hos voksne. Hodgkins lymfom: I kombinasjon med andre godkjente kjemoterapeutika for behandling av residiverende eller refraktær Hodgkins lymfom hos voksne. Ikke-Hodgkins lymfom: For residiverende terapi i kombinasjon med andre godkjente kjemoterapeutika hos voksne. Akutt myeloid leukemi: I kombinasjon med andre godkjente kjemoterapeutika for behandling av residiverende eller refraktær myeolid leukemi hos voksne. Eggstokk-kreft: I kombinasjon med andre godkjente kjemoterapeutika for behandling av ikke-epitelial eggstokkreft og platinaresistent/refraktær epitelial eggstokkreft hos voksne.
Bør kun administreres og overvåkes under tilsyn av kvalifisert lege med erfaring med bruk av antineoplastiske legemidler. Dosering av kapsler er basert på anbefalt i.v. dosering som tar hensyn til doseavhengig biotilgjengelighet hos kapsler. 100 mg oralt tilsv. 75 mg i.v., 400 mg oralt tilsv. 200 mg i.v. Variasjon i eksponering hos samme pasient (mellom sykluser) er større med oralt inntak enn etter i.v.
Monoterapi: Vanlig dose er 100-200 mg/m2/dag på dagene 1-5, eller 200 mg/m2/dag på dagene 1, 3 og 5 hver 3. til 4. uke. Daglige doser >200 mg skal deles og gis 2 ganger daglig.
Kombinasjonsterapi: Vanlig dose er 100-200 mg/m2/dag på dagene 1-5, eller 200 mg/m2/dag på dagene 1, 3 og 5 hver 3. til 4. uke, i kombinasjon med andre godkjente legemidler. Dosen justeres iht. myelosuppressive effekter av andre legemidler eller forutgående strålebehandling/kjemoterapi. Påfølgende doser justeres dersom antall nøytrofile er <500 celler/mm3 i >5 dager eller er assosiert med feber eller infeksjon, ved antall blodplater <25 000 celler/mm3, ved annen grad 3- eller 4-toksisitet eller ved nyreclearance <50 ml/minutt. Ved redusert ClCR på 15-50 ml/minutt, anbefales en dosereduksjon på 25%.
Alternativt behandlingsregime: 50 mg/m2/dag i 2-3 uker, som gjentas etter 1 ukes pause, eller etter at benmargen har kommet seg.
Spesielle pasientgrupper: Nedsatt nyrefunksjon: Følgende initial dosejustering skal vurderes iht. målt ClCR:
Målt ClCR (ml/minutt)
100% av dosen
75% av dosen
Hos pasienter med ClCR <15 ml/minutt og som går på dialyse, er en ytterligere dosereduksjon sannsynligvis påkrevd, da etoposidclearance blir ytterligere redusert. Etterfølgende dosering baseres på toleranse og klinisk effekt. Etoposid og metabolitter kan ikke dialyseres, det kan derfor administreres før og etter dialyse. Barn og ungdom <18 år: Sikkerhet og effekt ikke fastslått. Nøytropeni og trombocytopeni: Ny behandlingssyklus skal ikke påbegynnes dersom antall nøytrofile er <1500 celler/mm3 eller antall blodplater er <100 000 celler/mm3, såfremt dette ikke er forårsaket av ondartet sykdom.
Tilberedning/Håndtering: Ikke åpne blisterpakningen ved synlig kapsellekkasje. Angående administreringsteknikk og håndteringsforskrifter henvises det til bruksanvisningen i pakningen samt Arbeidstilsynets forskrifter. Forsiktighet må alltid utvises ved håndtering av cytostatika. Ta alltid forholdsregler for å unngå eksponering. Dette inkluderer passende utstyr, slik som bruk av hansker, og håndvask med såpe og vann etter håndtering av slike produkter.
Administrering: Tas utenom mat på tom mage. Svelges hele sammen med væske.
Vepesid «Cheplapharm» kapsler, myke 50 mg
Mål (lengde × bredde): 8.1x19.8 mm
Tidligere overfølsomhet for innholdsstoffene. Samtidig bruk av gulfebervaksine eller andre levende vaksiner ved nedsatt immunforsvar. Amming.
De fleste bivirkninger er reversible hvis de oppdages tidlig. Oppstår alvorlige bivirkninger, skal dosen reduseres/behandlingen avbrytes, og egnede korrigerende tiltak igangsettes. Ny oppstart utføres med forsiktighet med nøye vurdering av fremtidige behov og mulig tilbakefall av toksisitet. Eksponeringsvariasjon: Tilgjengelige effektdata er basert på studier med i.v. bruk. Variasjonskoeffisient (variasjon i eksponering hos samme pasient) er ca. 30% etter oral kontra 10% ved i.v. bruk. Fordelene av oral administreringsvei må nøye avveies mot risikoen for større eksponeringsvariasjon. Ved kurativ hensikt skal i.v. formulering brukes. Myelosuppresjon: Dosebegrensende benmargssuppresjon er den mest betydelige toksisiteten. Dødelig myelosuppresjon er rapportert. Pasienten skal observeres nøye og hyppig under og etter behandlingen. Følgende skal måles ved begynnelsen av behandlingen og før hver påfølgende dose: Blodplatetall, hemoglobin, antall hvite blodceller og differensialtelling. Er strålebehandling eller kjemoterapi brukt før oppstart, bør benmargsfunksjonen få tid til å restitueres. Ved trombocyttverdier <100 000 celler/mm3 eller absolutt nøytrofiltall <1500 celler/mm3 skal det gjøres et opphold i behandlingen inntil de nevnte verdier igjen ligger på et akseptabelt nivå, såfremt det ikke er forårsaket av ondartet sykdom. Påfølgende doser bør justeres dersom antall nøytrofile er <500 celler/mm3 og forekommer i >5 dager eller er assosiert med feber eller infeksjon, ved blodplatetall <25 000 celler/mm3, annen grad 3- eller 4-toksisitet eller nyreclearance <50 ml/minutt. Alvorlig myelosuppresjon med resulterende infeksjon/blødning kan forekomme. Bakterieinfeksjoner skal bringes under kontroll før behandlingen. Sekundær leukemi: Akutt leukemi, med eller uten myelodysplastisk syndrom, kan forekomme. Kumulativ risiko og predisponerende faktorer relatert til utvikling av sekundær leukemi er ukjent. Det er sett en 11q23 kromosomfeil i enkelte tilfeller av sekundær leukemi hos pasienter som har fått epipodofyllotoksiner. Andre karakteristika forbundet med sekundær leukemi er kort latenstid, med gjennomsnittlig tid til utvikling av leukemi på ca. 32 måneder. Hypersensitivitet: Vær oppmerksom på ev. anafylaktoide reaksjoner (gjenkjennes ved frysninger, feber, takykardi, bronkospasme, dyspné og hypotensjon); kan være dødelig. Behandlingen er symptomatisk. Etoposidbehandling stanses umiddelbart, og behandling med et pressorstoff, kortikosteroider, antihistaminer eller volumekspanderende midler iverksettes. Lavt serumalbumin: Gir økt etoposideksponering, og pasienter med lavt serumalbumin har derfor økt risiko for toksisiteter. Nedsatt nyrefunksjon: Ved moderat/alvorlig nedsatt nyrefunksjon (ClCR <50 ml/minutt) og ved hemodialyse, skal redusert dose gis. Hematologiske parametere skal måles og dosejusteringer i påfølgende sykluser vurderes, basert på hematologisk toksisitet og klinisk effekt ved moderat og alvorlig nedsatt nyrefunksjon. Nedsatt leverfunksjon: Overvåkes regelmessig pga. risiko for akkumulering. Tumorlysesyndrom (inkl. dødelig): Er rapportert ved samtidig bruk av kjemoterapeutika. Nøye overvåkning er nødvendig for å oppdage tidlige tegn på tumorlysesyndrom, spesielt ved risikofaktorer som voluminøse behandlingsfølsomme tumorer og nedsatt nyrefunksjon. Forebyggende tiltak skal vurderes ved risiko for denne behandlingskomplikasjonen.
Effekt av andre legemidler på etoposids farmakokinetikk: Store doser ciklosporin (som ga konsentrasjon >2000 ng/ml) gir 80% økning i etoposideksponering (AUC) og 38% reduksjon i total etoposidclearance. Cisplatin reduserer total clearance av etoposid. Fenytoin og annen enzyminduserende antiepileptikabehandling øker clearance og gir redusert effekt av etoposid. Fenylbutazon, natriumsalicylat og aspirin kan fortrenge etoposids plasmaproteinbinding. Effekt av etoposid på andre legemidlers farmakokinetikk: Kan gi redusert anfallskontroll hos pasienter på antiepileptika. Kan øke INR hos pasienter på warfarin, nøye overvåkning av INR anbefales. Farmakodynamiske interaksjoner: Økt risiko for fatal systemisk vaksinasjonssykdom ved bruk av gulfebervaksine. Tidligere eller samtidig bruk av andre legemidler med tilsvarende myelosuppressive virkning, kan forventes å ha additive eller synergistiske effekter. Kryssresistens mellom antrasykliner og etoposid er sett.
Graviditet: Ingen/begrensede data. Kan gi dødelig skade hvis det gis til gravide. Kvinner i fertil alder skal rådes til ikke å bli gravide.
Amming: Utskilles i morsmelk og kan gi alvorlige bivirkninger hos barnet. Amming eller medisinsk behandling skal avbrytes. Morens behov for legemidlet må vurderes mht. fortsatt amming eller ikke.
Fertilitet: Et effektivt antikonsepsjonsmiddel kreves både for menn og kvinner under behandling og i opptil 6 måneder etter avsluttet behandling pga. mutagent potensial. Genetisk veiledning anbefales dersom pasienten ønsker å få barn etter avsluttet behandling. Etoposid kan nedsette mannlig fertilitet, og konservering av spermier kan vurderes mht. senere farskap.
Dosebegrensende benmargssuppresjon er den mest betydelige toksisiteten.
Svært vanlige Anemi, benmargssuppresjon (dødelig utfall er sett), leukopeni, nøytropeni, trombocytopeni
Svært vanlige Alopesi, pigmentering
Sjeldne Anafylaktiske reaksjoner
Ukjent frekvens Angioødem, bronkospasme
Ukjent frekvens Infeksjon
Ukjent frekvens Blødning
Svært vanlige Hepatotoksisitet
Ukjent frekvens Økt ALAT, økt ALP, økt ASAT, økt bilirubin
Sjeldne Forbigående kortikal blindhet, krampeanfall (av og til forbundet med allergiske reaksjoner), nevrotoksisitet (f.eks. somnolens, fatigue), optikusnevritt
Blod/lymfe Anemi, benmargssuppresjon (dødelig utfall er sett), leukopeni, nøytropeni, trombocytopeni
Hud Alopesi, pigmentering
Immunsystemet Anafylaktiske reaksjoner
Nevrologiske Forbigående kortikal blindhet, krampeanfall (av og til forbundet med allergiske reaksjoner), nevrotoksisitet (f.eks. somnolens, fatigue), optikusnevritt
Immunsystemet Angioødem, bronkospasme
Lever/galle Økt ALAT, økt ALP, økt ASAT, økt bilirubin
Sett fra studier der etoposid ble brukt som monobehandling
Hematologisk toksisitet: Benmargssuppresjon med dødelig utfall (oftest dosebegrensende). Benmargen er vanligvis fullstendig restituert etter 20 dager, og kumulativ toksisitet er ikke sett. Granulocytt- og blodplatenadir synes å oppstå ca. 10-14 dager etter administrering. Nadir tenderer til å oppstå tidligere ved i.v. administrering enn med oral administrering. Leukopeni og alvorlig leukopeni (<1000 celler/mm3) hos hhv. 60-91% og 7-17%. Trombocytopeni og alvorlig trombocytopeni (<50 000 blodplater/mm3) hos hhv. 28-41% og 4-20%. Feber og infeksjon er svært vanlig ved nøytropeni..
Gastrointestinal toksisitet: Kvalme og oppkast er de vanligste gastrointestinale toksisitetene. Kan vanligvis kontrolleres med kvalmestillende midler.
Alopesi: Reversibel alopesi som i enkelte tilfeller utviklet seg til total skallethet, hos inntil 66%.
Hypertensjon: Ved klinisk signifikant hypertensjon skal passende støttebehandling initieres.
Overfølsomhet: Anafylaktiske reaksjoner (frysninger, feber, takykardi, bronkospasme, dyspné og hypotensjon), som kan være dødelig, kan oppstå etter initial dose. Akutte dødelige reaksjoner forbundet med bronkospasme er sett med etoposid. Synkope, ansiktsødem, ansiktshevelse, tungeødem og hevelse i tunge kan også forekomme.
Metabolske komplikasjoner: Tumorlysesyndrom (av og til dødelig) er sett etter bruk av etoposid i forbindelse med annen cytostatikabehandling.
Symptomer: Alvorlig mukositt og myelotoksisitet er sett ved i.v. administrering over 3 dager med totalt 2,4-3,5 g/m2 etoposid. Hos pasienter som har mottatt høyere dose enn anbefalt har det vært rapportert tilfeller av metabolsk acidose og alvorlig levertoksisitet.
Behandling: Symptomatisk og støttende behandling bør gis, og pasienten bør overvåkes nøye. Etoposid og dets metabolitter kan ikke dialyseres.
Virkningsmekanisme: Etoposid har cytostatisk effekt i den sene S- og tidlige G2-delen av cellesyklusen i pattedyrceller. To doseavhengige responser er sett: I høye konsentrasjoner (>10 µg/ml) blir celler som går i mitose lysert, i lave konsentrasjoner (0,3-10 µg/ml) blir cellene hindret i å gå inn i profasen. Mikrotubulus-strukturen blir ikke berørt. Dominerende makromolekylær effekt er brudd på dobbeltstrengen ved en interaksjon med DNA-topoisomerase II eller ved dannelse av frie radikaler.
Absorpsjon: Markert intra- og interindividuell variasjon i Cmax og AUC. Biotilgjengeligheten er variabel, men gjennomsnittlig 76% etter inntak av 100 mg, og 48% etter 400 mg.
Fordeling: Vd 7-17 liter/m2. Går over i cerebrospinalvæsken i liten grad.
Halveringstid: Etter i.v. tilførsel synker plasmanivåene bieksponensielt med en terminal t1/2 på 4-11 timer. Total kroppsclearance varierer mellom 16-36 ml/minutt/m2, og er ikke doseavhengig i doseintervallet 100-600 mg/m2.
Metabolisme: En hydroksysyremetabolitt, glukuronid- og sulfatkonjugater gjenfinnes i urin. I tillegg forekommer O-demetylering via CYP3A4.