Krig, kjærlighet og ptsd (ingen klisje)
oktober 15, 2021 oktober 15, 2021 Helene Aspergerinformator
Ved min side ligger boka 304 av Simon Stranger (Ascehough forlag 2021, boka mi er et lesereksemplar fra forlaget). Romanen har fått mye oppmerksomhet, både i media og sosiale medier, og jeg valgt å ikke lese hva andre skriver om boka, for jeg vil at min opplevelse skal være min. Det har boka gjort seg fortjent til; å kvalifiser til en personlig opplevelse.
Krigshistorie, livshistorie. Omkring Afghanistan.
To historier skrevet/flettet sammen: Én om en gutt/etterhvert mann i Afghanistan «Arman», den andre om Nicholas i Norge som tjenestegjorde der og får det tungt etterpå, ikke orker å leve mer, men lager en pakt med moren om å holde seg i livet gjennom jula.
Det blir 304 dager å leve, og boka inneholder 304 fragmenter fra de to livshistoriene, altså like mange som dagene. Noe er om oppvekst. Noe er om skyteepisoder. Noe er om virkelige hendelser i krigen som utspilte seg, som vi lesere kjenner fra før, fra media. Noe er fakta om den psykiatriske diagnosen PTSD. Noe er om det som får en til å holde fast i livet.
Opplysende, engasjerende, velskrevet… – en må-lese-bok. En sterk femmer fra meg. Føles som ekte vare, ikke klisjé selv om den rommer temaer der man lett kan gå i den fella. Jeg lærte mye, og innser at jeg har huller i til og med den ferske historien som krigen i Afghanistan representerer. Dette gav lyst til å skaffe fragmentene kjøtt på beina.