Et drap som ryster oss
MINNESTUND: Torsdag kveld holdt venner til den drepte kvinnen minnestund på stedet der hun ble funnet.
FOTO: MARTIN NÆSS KRISTIANSEN.
HA MENER En dyster hendelse rammet Hamar tirsdag.
Omkring klokka halv to ble det funnet en død kvinne på baksiden av Jorkjend-bygget ved Maxi i Hamar. Ikke lenge etter kunne politiet konkludere med at det var slik vi fryktet. Det hadde skjedd et drap i Hamar. Andre steder kunne en slik nyhet kanskje bli møtt med en skuldertrekning, hvis det ikke var spesielle omstendigheter rundt drapet som påkalte særlig oppmerksomhet. Bare siden september er det faktisk drept åtte mennesker her i landet. Men i fredelige Hamar er et drap en hendelse som gjør noe med oss.
Kanskje er det fordi slikt ikke skjer på våre trakter. Vi må helt tilbake til 1997 for å finne forrige gang Kripos rykket mannsterkt inn i byen, og gjennomførte sine nitide undersøkelser. Den gangen var det 12 år gamle Bujan Garsi som måtte bøte med livet på Hamar vest.
Et drap ryster byen. Et drap skaper uhygge og utrygghet. Vi blir nøye med å låse dørene våre, vi blir mer aktpågivende enn tidligere. Kanskje også mer skeptiske til fremmede? Kan dette skje meg? Det handler om frykten for at dette kan ramme meg eller mine. Noe av det som er godt med livet i en fredelig by, er vissheten om at slike grufulle hendelser bare skjer langt der borte, og ikke her. Når vi likevel opplever et drap, er det smertelig at illusjonen brister.
De første timene etter at den døde kvinnen ble funnet, var identiteten til drapsofferet ukjent. Er det min datter, min søster, min venninne? Her i redaksjonen i Hamar Arbeiderblad var det et rekordhøyt antall mennesker som fulgte utviklingen på våre nettsider. Etter hvert ble det klart at det var en utenlandsk kvinne som var drept. Nettrafikken dalte raskt. Hun var ikke en av oss, livet kan gå videre som før. Vi vil ønske å tro at omtanken for en drept kvinne ikke blir borte selv om hun ikke er norsk. La oss også håpe at vi unngår en debatt om norsk asylpolitikk, når det nå viser seg at hun var afghansk asylsøker med bosted Ormseter asylmottak.