Dagens DC: Galgenhumor
Dagens DC
Hilde E. Restad blogger om amerikansk utenriks- og innenrikspolitikk, kultur og historie. / Hilde E. Restad blogs about American politics, society, and culture.
torsdag 5. mai 2011
Galgenhumor
USA har siden søndagskveld vært i ekstase. Landet har gjennomgått en katarisis, noe som er meget forståelig. Etter ti lange år hvor ingenting gikk som det skulle (ikke krigen i Afghanistan, ikke krigen i Irak, og heller ikke økonomien) var Osama Bin Ladens gjentatte katt og mus-lek "adding insult to injury", som det heter på norsk. Dermed var det - for befolkningen selvsagt, men også for etterretningsmiljøet som siden 11. september har vært utsatt for mye kritikk - forståelig at en svart og hvitt hendelse som "Bin Laden er død" skulle være startskuddet for en amerikansk folkefest.
Selv om følelsene var forståelige, var feiringen ikke akkurat USAs beste øyeblikk. Jon Stewart på The Daily Show (som i sitt eneste klare øyeblikk innrømte å være alt for preget av 9/11 til at han burde uttale seg om dette) tok helt av og godtet seg gjennom hele programmet mandagskveld. Stephen Colbert på The Colbert Report likeså, der han uttalte at han var "as giddy as a schoolgirl who just shot Bin Laden in the eye..."
Det egentlige problemet er imidlertid at USA igjen, som land, trår godt over folkerettsstreken uten at man er nevneverdig bekymret over dette.
Det første spørsmålet dreier seg om USA krenket suvereniteten til Pakistan ved å ikke informere om den forestående operasjonen. Svaret har vist seg å være ja.
Det andre spørsmålet dreier seg om de regelrett har likvidert bin Laden heller enn å planlegge arrest og rettssak, noe som også - etter et par runder med pressen - viser seg å være korrekt.
Det at Obama-administrasjonenss historie om hva som egentlig skjedde på søndag har endret seg siden da understreker problematikken. Stephen Walt, statsviter ved Harvard University, skriver i sin blogg hos Foreign Policy at han mener dette er forståelig og at Obama-administrasjonen i det minste har vært åpen for å rette på fakta i ettertid. Den ellers hårde realisten Walt hevder også at grunnen til at USA ikke bare bombet eiendommen sønder og sammen fra lufta var et ønske om ikke å bli drepe for mange uskyldige/familiemedlemmer, noe som virker naivt på meg. Det er vel mer sannsynlig at "kill teamet" ble satt inn hovedsakelig fordi man hadde som høyeste prioritet å forsikre seg om at bin Laden faktisk kom til å bli drept, og at dette kunne verifiseres av amerikanere på bakken, heller enn risikere at han kom seg unna og fant det beleilig å lage en ny video. (For øvrig kan man her se Obama bli intervjuet om hvorfor han ikke kommer til å frigi bilder av den døde bin Laden.)
Det tredje spørsmålet er et som høyresiden i USA nå svarer et rungende ja på: Fungerer tortur? Som Kongressrepresentant Peter King (R-N.Y.), komitéformann for Husets "Homeland Security Committee", sa til Fox News' Bill O'Reilly: "For those who say that waterboarding doesn't work, who say it should be stopped and never used again, we got vital information [from waterboarding] that directly led us to bin Laden."
Men som Matthew Alexander, som har fungert som "military interrogator" i Irak, skriver,
"In fact, the information about the existence of a courier working for bin Laden was provided by several detainees, not just waterboarded al Qaeda operatives Kalid Sheikh Mohammed and Abu Faraj al-Libi -- we had one detainee in Iraq who provided information about a courier in 2006. The key pieces of information, however, were the courier's real name and location. His family name was first uncovered by CIA assets in Pakistan through other sources. The NSA subsequently figured out his full real name and location from an intercepted phone call. Waterboarding had nothing to do with it."
For øvrig burde det sies at diskusjonen ikke bør handle om tortur "virker" eller ikke, men om det er moralsk forsvarlig for et land som skal være Vestens ideologiske leder å ta i bruk metoder som er forbudt av internasjonal lov. Svaret er selvfølgelig nei. Man torturerer ikke av samme grunn som at man ikke tar i bruk kjemiske eller biologiske våpen når man er i ferd med å tape en krig, selv om det kanskje ville "virket": det er ulovlig.
Til slutt kan man lure på: bortsett fra den følelsesmessige katarsisen, hva betyr egentlig dette? Hendelsene denne uka gir meg assosiasjoner til da USA fant Saddam Hussein og gjorde en meget stor sak ut av det. Og hvorfor gjorde de det? Jo, siden man ikke fant masseødeleggelsesvåpen måtte man fokusere på å ha funnet noe annet. I dette tilfellet vet President Obama meget godt at det å lokalisere og likvidere Osama Bin Laden ikke nødvendigvis vil ha så veldig mye å si for "kampen mot terror" eller for krigen i Afghanistan. Ei heller beskylder jeg Obama for å ha holdt en upassende tale i forbindelse med dette. Den var, som man ville ha forventet, rolig, avbalansert og u-ideologisk. Men, som Robert Fisk i The Independent skrev, bin Laden var en feilslått leder på dette tidspunktet. Og så gikk USA hen og gjorde han til en martyr.
Lagt inn av H.E.R. kl. 11:23
Send dette via e-postBlogg dette!Del på TwitterDel på FacebookDel på Pinterest
2 kommentarer:
Taco6. mai 2011 kl. 06:10
Eg har leita og leita etter artiklar i norske nettaviser for å finne nokon som har noko kritisk å kome med i samband med den amerikanske likvideringa av Bin-Laden, og du er den første eg finn. Svært velformulert innlegg i en ikkje-eksisterande debatt. Takk.
SvarSlett
Svar
Svar
H.E.R.7. mai 2011 kl. 18:06
Takk for det, hyggelig!
SvarSlett
Svar
Svar
Legg til kommentar
Last inn mer ...
Nyere innlegg Eldre innlegg Startsiden
Abonner på: Legg inn kommentarer (Atom)
Akademiske publikasjoner
American Exceptionalism: An Idea that Made a Nation and Remade the World
USA og folkeretten - et hat/elsk-forhold
NUPI notat: "The War on Terror from Bush to Obama"
Old Paradigms in History Die Hard in Political Science: U.S. Foreign Policy and American Exceptionalism.
Bokanmeldelse The Decline and Fall of the American Republic
"Barack Obama og den arabiske våren"
"Kvinnelige forskere i internasjonal politikk"
"Syv år og et pussig vennskap"
Bokanmeldelse Cosmopolitanism and the Geographies of Freedom
U.S. Foreign Policy Traditions
Lure *norske* linker
Ambassaden i DCs blogg
Fokus USA - IFS sin egen blogg
Amerikansk politikk
Monticello Society: en konservativ blogg
Lure linker
Center for Politics, UVa
Foreign Policy
Huffington Post's Politics
NPR Blog It's All Politics
Pew Research
Talking Points Memo
The Economist's U.S. blog
The Fix
The Weekly Standard
Bloggarkiv
►  2017 (4)
►  august (2)
►  april (1)
►  januar (1)
►  2016 (13)
►  desember (2)
►  november (1)
►  oktober (2)
►  juli (4)
►  april (1)
►  mars (1)
►  februar (1)
►  januar (1)
►  2015 (18)
►  desember (2)
►  november (1)
►  oktober (1)
►  august (1)
►  juli (3)
►  juni (1)
►  mai (2)
►  april (3)
►  mars (2)
►  februar (1)
►  januar (1)
►  2014 (10)
►  desember (2)
►  november (2)
►  oktober (2)
►  september (1)
►  juli (1)
►  juni (1)
►  april (1)
►  2013 (9)
►  november (1)
►  oktober (1)
►  september (1)
►  juli (1)
►  juni (1)
►  mai (1)
►  februar (2)
►  januar (1)
►  2012 (49)
►  desember (1)
►  november (3)
►  oktober (8)
►  september (7)
►  august (5)
►  juni (1)
►  mai (1)
►  april (3)
►  mars (8)
►  februar (7)
►  januar (5)
▼  2011 (66)
►  desember (2)
►  oktober (4)
►  september (2)
►  august (1)
►  juli (5)
►  juni (8)
▼  mai (6)
Mannen bak Fox News
Elsker vi fortsatt USA?
Kvinnelige komikere: et forvirrende tema.
Galgenhumor
Lara Logan-intervjuet på 60 Minutes
Nerdprom
►  april (12)
►  mars (8)
►  februar (7)
►  januar (11)
►  2010 (50)
►  desember (9)
►  november (20)
►  oktober (14)
►  september (7)
Om meg
H.E.R.
Jeg har en doktorgrad i internasjonal politikk og amerikansk utenrikspolitikk fra Thomas Jeffersons eget universitet - University of Virginia. Jeg jobber som førsteamanuensis i Freds- og konfliktstudier ved Bjørknes Høyskole. English: I have a Ph.D in International Relations from the University of Virginia. I am an Associate Prof. of Peace and Conflict Studies at Bjorknes College in Oslo, and this is my blog - in Norwegian - about American politics.
Vis hele profilen min
Hilde i medier
DuVerden! podcast
Urix på lørdag
4. juli i Ukeslutt
NRK p13
Urix
Al Jazeera
Populære innlegg
Å blogge eller ikke blogge - bli med på Facebook!
Hei dere, som jo er ganske åpenbart så er jeg ikke flink til å oppdatere bloggen jevnlig. Det er mye man skal rekke i livet - forskning, und...
Hvilken utenrikspolitisk tradisjon representerer Donald Trump?
Amerikanske velgere går sjelden til urnene med utenrikspolitikk fremst i tankene, like lite som amerikanske presidentkandidater stiller...
Postmortem
Presidentvalget i 2016 er i ferd med å bli sementert i vår felles hukommelse som et unikt veivalg i amerikansk historie hvor alle eksperte...
Donald Trump tror ikke på amerikansk eksepsjonalisme
Jeg er med i den første utgaven av et nytt digitalt tidsskrift om amerikansk politikk og idehistorie som heter Starting Points journal, hvor...
Women in International Relations
It is 2012, but the field of International Relations (IR) is still dominated by men. Recently, several researchers in the field have addr...
Kampen om USAs sjel
Sinte hvite menn med Ku Klux Klan- og Nazi-symboler har marsjert med brannlykter i Charlottesville, Virginia, tilsynelatende for å proteste...
Oslo: Reflections on U.S. and Norwegian reactions
I hesitate to write this, because I am still in shock. People in shock often do or say things they would not do or say were they calm and co...
Påskefeiring i USA
USA er jo som kjent et land som er helt nøytralt hva gjelder religion (I say with a straight face). Rent bortsett fra de dype konstitusjonel...
Ken Rudin exposed!
So, I can confirm to all the political junkies out there that Ken Rudin, host of my favorite podcast "The Political Junkie," is ju...
Cracking the Glass Ceiling: Hillary Rodham Clinton and U.S. Presidential Politics
So last fall I conducted a seminar at the Peace Research Institute Oslo (PRIO) about Clinton, running for president, and gender bias. You ca...
Twitter
Følgere
Vannmerke-tema. Drevet av Blogger.