I sommer var Malala på besøk i Norge. En av dem som fikk møte henne da var Hussein Ali Rezai.
Han kommer fra Afghanistan og har, som Malala, bodd i Pakistan. Heller ikke han fikk gå på skole før han kom til Norge.
«Hvordan turte du å stå opp for barns rett til utdanning, når du var så ung og Taliban er så farlige?» spurte han henne. Malala hadde et klart svar til tenåringen.
- Det var veldig farlig der jeg levde. Hele tida hørte man bombing og bråk, og enda verre: ingen fikk gå på skole, ingen kvinner fikk gå på marked. Jeg hadde to valg: jeg kunne være stille, ikke si noe og deretter bli drept av terroristene. Eller bare leve i et slikt grusomt samfunn hele livet. Eller så kunne jeg si noe, gjøre en forskjell med det jeg sa - og så dø. Jeg valgte det siste alternativet, fordi jeg ville at bygda mi skulle være trygg. Konklusonen er at det ville vært verre å leve i et slikt samfunn, sa Malala.
Sikkerhetsrisikoen Malala Yousafzai tar ved å tale Taliban midt i mot, ble understreket av gruppens talsmann i Pakistan Shahidullah Shahid.
- Hvis vi fant henne igjen ville vi definitivt prøve å drepe henne igjen, og vi ville vært stolte av det, sa han i fjor.