Et velopdragent publikum gav plads til at lade den tidligere Isobel Campbell og hendes prins Lanegan skabe afdæmpet magi, indtil der blev hamret i klaveret under ekstranumrene, der blev koncertens klimaks.
Hollandske Machinefabriek har slået sig sammen med den amerikanske cellist Aaron Martin. De har druknet celloen og loopet og knitret sig til en ambient-plade med karakter og blot to numre. Et mørkt, flot bekendtskab, der siver ud i æteren, når pladen slutter.
Her er skrig, følelsesladede klaverakkorder, hoppende trommer, lidende guitarer og en hæs karamel-vokal. Hvis målet for Desert City Soundtrack var at fylde patos-glasset højere op til kanten, end det nogen sinde har været, er det nået.
Viva Las Vegas bygger en fysisk lydcollage op nedefra, og det er umuligt ikke at blive påvirket – ja, medrevet. En postrock-plade af paradokser, der går godt i spænd med både morgensolskin og nattesind.