Folk som spiser 150 gram rødt kjøtt hver dag er mer utsatt for tarmkreft enn folk som spiser fisk i stedet - ifølge en EU-studie gjennomført av britiske forskere.
I rekken av folk som plutselig kjenner meg igjen på gata, føyer nå en indisk politimann seg til den tidligere omtalte franske kokken
Som sagt: Tenk om dere hadde visst hvor smigret jeg blir når dere kjenner meg og hilser på meg uoppfordret! For ordens skyld kjente jeg politimannen lenge før han ble politimann.
Må nesten bare beklage at livlige oppdateringer om livet på God Morgen, Norge uteblir. Er noe med at fantasien og evnen til å fordøye virkeligheten er gått i dvale.
Om de bare visste hvor smigret jeg blir når noen roper navnet mitt tvers over gata midt i ettermiddagsrushet!
Haike til Stellafield og sitte helt rolig på terrassen sånn at vi ikke forbrenner noe og derfor ikke behøver bruke penger på mat.
Bruke de siste penga på noen kasser øl og en stabel grandiosa og ha åpent hus hele sommeren for andre som ikke har penger
På et tårn av bruskasser troner tårnkatten Hassan med tildels gretten mine. Den gretne minen skyldes nok blant annet at lørdagskvelden hans ble litt for mye preget av blant andre Alice Cooper og Sex Pistols på litt for høyt volum. Det er også mulig at den hjemvendte Spania-pensjonisten i etasjen over har en deal med Hassan om grensesetting i forhold til bruk av musikkanlegg etter midnatt.
Her kan vi vel egentlig konkludere med at denne mannen som tidligere kan ha blitt omtalt som mulig ektefelle, nå vel nærmest er som en slags brorsfigur å regne. Riktignok en slags ukjent brorsfigur. Selv om jeg kan se at han husker meg igjen nå.
"Tidligere potensiell ektemann har begynt å hilse på hun som bannet på at hun skulle kaste seg foran føttene hans og fri. Read all about it"
Har vært i en ekte matbutikk i dag. Kjøpte rundstykker, kjøttpålegg, hamburgere, hamburgerbrød, potetgull, brus, kylling, pasta, sjokolade, lomper og smør. Spiste etter butikkbesøket kyllingen, pastaen, mesteparten av sjokoladen og nesten alle lompene med smør og sukker på.
- Og tenk så glad mamma ville vært hvis hun hadde levd og fått sett hvor fint det er blitt her! [barne-tv-bamsen sa selvsagt ikke dette, men det kunne han ha funnet på å si]
Vi vet snart ikke hvor vi skal gjøre oss for å styre unna alt som er så tåpelig at vi bare har lyst til å kaste opp ustanselig. Men har en idé om at det nye tilskuddet til hengekøyebeholdninger i HP23 kan komme til å gjøre livet nokså lyst og vakkert etter hvert. Har faktisk allerede i noen timer vurdert å rigge meg til med drill og greier i utearealet for å få fortgang i det som kan bli lyst og vakkert. Noe for lokalavisa? "Drillpike observert på Østkanten." "Eller var det en maskinpistol?"
Mange av oss har begynt å slutte med å lese Blabla. Blant disse mange som har begynt å slutte med å lese Blabla, er det en stor andel som allerede for lengst har slutta med å lese Vege. Nå leser vi i stedet aviser på rosa papir bare for å vise at vi ikke lar oss overtale til å bruke mer tid på "Idol-dommer fikk datter", "Drosje-topp tok pirat-taxi" og "Nå bør du låne mer".
Det hjelper helt sikkert ikke stakkarene som klamrer seg fast til skrivebordene i Blabla-redaksjonen, at vi nekter å kjøpe blekka. Men når det vi lurer på, er hvorfor det er krig i verden og om det er liv på Mars og hvilke nye ting den nye (gamle) paven har forbudt - blir vi ikke direkte tilfredsstilt av å tråle gjennom en mix av kjendiser og idrettskjendiser. Selv om Kari Traa er fin (Og litt gæern.) (Men mest fin egentlig.)
Trodde lymfesystemet befant seg i overkroppen og cirka parallelt med noen viktige blodårer. Men akkurat nå pågår en form for simultan-lymfedrenasje fra høyre stortå. Det har pågått i cirka en halvtime. Og det finnes ikke tegn til vannblemmer noe sted. Kun et bittelite hull som drenerer foten. Egentlig litt festlig. Heldigvis er høyre fot tykkest - dermed kan det tross alt komme noe godt ut av dette.
Akkurat nå kunne jeg lært fransk kjempefort - det kjenner jeg bare. Hmmm. Bør jeg straks reise ned igjen, foreta et impulshuskjøp og leve lykkelig ever after?
Når noen sier til deg at du må være tålmodig for å få til ting, hev straks øyenbrynene, senk straks skuldrene - og se straks vedkommende rett i øynene og fortell dem at bare den som vil videre, kommer videre.
Når bildene fra en stor begivenhet er så dårlige at begivenheten må arrangeres om igjen, er det kanskje på tide å kjøpe nytt kamera. Alternativt på tide å rægge opp en fotograf.
Her om kvelden ankom omsider et par lokale helter i en kassebil med henting av kasserte gjenstander fra HP23 som eneste mål. I den anledning ble blant annet HP23s uteareal kvitt et italiensk praktmøbel fra 80-tallet. En skinnsofa som de lokale heltene riktignok fant ut var for stor. Men som takket være de lokale heltenes ankomst, ble omdirigert til containeren på parkeringsplassen. Vi skal ikke påstå at det ikke gjorde vondt å se en faktisk vanvittig dyr sofa stupe over kanten på containeren. Men vi trøstet oss med at den helt sikkert ble fisket opp noen timer seinere av noen som trengte den. Og da vi kom inn i HP23 etter containerepisoden, var underet skjedd: Det var blitt lys. Det viste seg nemlig at den vanvittig dyre sofaen hadde dekket for cirka to kvadratmeter stuevindu i en årrekke. Det hadde vi aldri tenkt over. Dessuten kan det nå - sannsynligvis bare i en kort periode - arrangeres line dance i utearealet. Kanskje til og med break dance. Shit. Tror du Warlocks kunne tenke seg å ta en tur innom hvis jeg ringer og spør?
Takk til de gutta som skjønner at skadeskutte fugler først og fremst trenger å bli løfta opp på fuglebrettet sånn at ikke rottene kommer og tar dem.