Slutkläm | norbergianblue
← Fadd smak
Posted on 27 augusti, 2013	by norbergianblue
Man får nog lov att inse den bistra sanningen; sommaren sjunger på sista versen. "Allt kött är hö, och blomstren dö, och tiden allt fördriver", som det sjungs i vår svenska "Sommarpsalm". Men än är det inte helt nattsvart. Igår hade vi 21 grader och en lite blek ,men lagom värmande sol under hela dagen. Tog kaffetermosen med till en närliggande sjö, där de vita näckrosorna alls inte har gett upp blomningen ännu. Och på hemvägen passerade jag äppelträdet, där jag skam till sägandes brukar palla en och annan frukt lite längre fram på säsongen. Det är nämligen ytterligt svårt att motstå ett "Råby Rubin" -äpple. Friskt och syrligt, och allra godast när det blivit lite köldnupet. Som barn belönades man med salthagel i ändan, när man pallade äpplen. Idag hoppas jag innerligt att jag slipper detta.
Det här inlägget postades i Natur och har märkts med etiketterna nattsvart, näckrosorna Råby Rubin, sanningen. Bokmärk permalänken.
14 kommentarer till Slutkläm
27 augusti, 2013 kl. 03:04
ja, visst sjunger sommaren på sista versen, men gud vilken vers!! Det är ju sagolikt ute! 🙂
27 augusti, 2013 kl. 04:52
Ja, det är längesedan sommaren var så regnfri, man får lagra minnen och ta fram när det blir snöstorm och drivis. 😀
27 augusti, 2013 kl. 07:02
Så skönt med 4 årstider. Det finns positiva saker med alla.
Jag bodde hos en kvinna i Darwin, Australien på en jorden runt-resa jag gjorde 86-87. Medeltemperaturen var 32 grader celsius om jag inte missminner mig. Shit, tänk, samma ökenvådet dag ut och dag in. Och ständig rädsla för Malignt melanom
Det där äpplet ser onekligen gott ut, mm…
28 augusti, 2013 kl. 10:52
Jag gillar också alla årstider, det gäller bara att ta sig över tröskeln dit.. Hösten är ju inte bara vacker, då startar ju det mesta upp också, skolor, kurser, teater och biorepertoarer. Och luften blir hög och klar. Jag hoppas att desperationen inte lyser igenom mellan raderna.
27 augusti, 2013 kl. 10:17
Det är klart att du skall unna dig ett äpple.
Kramar igen / Jane
28 augusti, 2013 kl. 07:39
Den mångdubbla daturan är ju Harrys… Haha
28 augusti, 2013 kl. 10:42
Nu är det ju faktiskt omöjligt att komma ihåg alla Harrys sorter. Karln kan ju få en sten att blomma! 😀
28 augusti, 2013 kl. 05:41
Nog sjunger sommaren på sista versen, men än är inte timmen slagen. Vi kan nog räkna med många dagar värme innan det vita slår till.
Äpple är ju jättegott.
28 augusti, 2013 kl. 06:15
Får önska detsamma. Och välkommen hit, har inte sett dig här tidigare. 🙂
28 augusti, 2013 kl. 08:23
Visst är det så att sommaren falnar. Men just nu upplever vi väldigt fina sommardagar och kvällar här i Norrbottens kustland. Ljumma vindar, sol och varma kvällar. En förmån.
29 augusti, 2013 kl. 11:39
Jo, jag klagar inte, jag konstaterar bara fakta, det fina vädret är er väl unt där uppe! 😀
29 augusti, 2013 kl. 09:04
Åhhå, vilken härlig beskrivning. Jajaja, ut och palla äpplen – bästa livselixiret! Och så oskyldigt att hagelmästaren borde rodna. (Men han bidrar ju till spänningskicken så även han får väl finnas.)