For noen år tilbake var det inter nasjonalt barneår. Det er lenge si den, og det varte bare et år. Er det like lenge siden vi hadde kommune valg, tro. Etter kalenderen er det bare snaue to månader siden, og da var det bare et godt poeng i valg kampen. Alle parti var enig i at det var viktig å satse på barna, særlig ved å bygge ut antall barnehageplas ser — kommunale sådanne. Ap ville ha en barnehage pr. år til full dek ning. — SV 200 nye plassar innan 1991. Alle disse løftene førte til en for nyet optimisme blant småbarnsfo reldre, til tross mye uro ellers m.h.t. opptakskriterier og «utskifting» av barna. Men — så dukker spøkelsene opp igjen. Rådmannen foreslår at kommu nen sier opp avtalen med fylket om leie av Maurtua barnehage!
politikerne har kommet med. Hva er egentlig rådmannens hensikter? Skal/vil han spare kommunen for utgiftene til Maurtua barnehage? har han klare signaler fra fylkes kommunen om at den er villig til å ta over driften igjen, slik at Flora ikke lenger har problemer med sykehus ansatte/nøkkelpersonell, og deres barnehageplasser? Resultatet kan bli katastrofalt, siden fylkeskom munen slipper billigere fra det ved å kjøpe seg plasser i kommunale bar nehagar. Ved en eventuell nedleg ging, står vi like langt, seiv ved igangsetting av Havreneset barne hage. Antall plasser øker ikke og køen er like lang. Formannskapet har nettopp be vilget penger til oppussing og leie av nytt bygg.
for et par år siden. Hvem som har det skrøpeligst, administrasjonen eller ungene i barnehagene får bli en annen diskusjon, men det er beten kelig at de svakeste grupper, de uten «inntjeningsevne» skal salders når budsjettet skal settes opp. Rådman nen bedyrer at de utgifter de har til nye lokaler skal tjenes inn, våre barn kan ikke gi klingende mynt i kassen. Allikevel mener vi at de er verd å sat se på, og ber formannskapsmed lemmer og bystyremedlemmer om å gå i mot forslaget om oppsigelse av leieavtalen med fylket. Det er ikke godt når flesket sitter fast i halsen. En liten historie som sluttord: «Då han Kristoffer blei valgt inn i kommunestyret var han en av de første som tok ordet på det aller før ste møtet. — Ja, nå må vi spare, ko ste ka det koste vil». Florø 11.11.