Baratol är ett sprängämne som består av TNT (mellan 25 och 33 procent) och bariumnitrat. Små mängder vax (omkring 1 procent) används som bindemedel. Baratol har en detonationshastighet på cirka 4 900 meter per sekund.
Fil:Gadget-schematic-crosssection.png|miniatyr|400px|Genomskärning av den första kärnladdningen som provades vid trinitytestet Baratol har tillsammans med Hexotol använts för att skapa de explosiva linserna som komprimerar plutoniumkärnan i kärnvapen av implosionstyp. Genom att kombinera Baratol som har en låg detonationshastighet med Hexotol som har en hög, så kan man omforma den sfäriskt expanderande detonationsvågen till en sfäriskt konvergerande våg riktad in mot kärnan. Baratol användes som en del i detonatorn i tidiga kärnvapen, till i exempel världens första atombomb som USA detonerade i New Mexico 1945, sovjetiska Joe 1 år 1949 och i Indien 1972. Bomben över Nagasaki innehöll baratol.