Mitt liv som hund: Gatas skrekk
I dag tror jeg at jeg var på en av de morsomste lufteturene på lenge. Først traff vi på denne katten, og som du kan se, ikke den mest vennlige.
Ikke verdens mest vennlige katt
Og i og med at matmor hadde valgt å la meg gå uten bånd gatelangs, gikk det ikke lang tid før jeg stakk av og jaget katten langt til skogs. Jada, jeg fikk skikkelig kjeft men det var absolutt verdt det!
Etter denne lille utflukten ble jeg satt i bånd (det er ikke så gøy altså!), men det gikk ikke lang tid før vi møtte på denne lille krabaten.
Den viste litt ung nysgjerrighet først, men jeg tenkte: "katt er katt" og gikk til angrep. Stakkaren ble vettskremt. Og da den ikke kunne finne noe tre, var det rett opp lyktestolpen. Og der ble den sittende. Og vi måtte bare gå, for han ville i alle fall ikke ned igjen mens vi sto der! Vi håper den kommer seg hjem til kveldsmaten.......
Katt i lyktestolpe
Som sagt, jeg tror dette var en av de morsomste turene på lenge. Og jeg som har hørt at det er en katt som er gatas skrekk?
Anne Lovise 12. april 2009 kl. 11:34
Har sett sånn katt jeg også! I lyktestolpe altså...brannvesenet måtte komme og hjelpe den ned...hi hi...
Anonym 12. april 2009 kl. 15:35
Haha, det kan jeg tenke meg var moro ja! I alle fall for Ronja. Spørs om lille pus lo like mye ;-)
MIRO & LOTTA 12. april 2009 kl. 19:11
Koser meg med bloggen din, Ronja. Savner å rufse deg i bartene mens du innynder deg til frossen vom fra Dyresjappa! Stay cool, hilsen Marte og Miro
Fenris og Balder 8. mai 2009 kl. 18:11
Heia Ronja!
Katter hører hjemme en plass - høyt oppe i en lyktestolpe! Vi har lært noen gode tips om katter av Larsson (du kan se det under Hundehumor på hjemmesiden vår). Det første bilde viste akkurat det - hvordan katter plutselig ser mye større ut. Men du lar deg heller ikke lure :) Stå på!