Notice: Undefined index: HTTP_ACCEPT_LANGUAGE in /var/code/prosedyrebok.web/www/charlie_setlanguage.php on line 2
Notice: Undefined index: HTTP_ACCEPT_LANGUAGE in /var/code/prosedyrebok.web/www/charlie_setlanguage.php on line 3
Nasjonal brukerhåndbok i Medisinsk Biokjemi
Nasjonal brukerhåndbok i Medisinsk Biokjemi
Velg lokalt sykehus
NFMB
Nordisk forening
Logg inn
Nasjonal brukerhåndbok i Medisinsk Biokjemi
Analyser
ALP, P
Sist oppdatert: 02.08.2016 Versjon: 1.1
Bakgrunn
Alkaliske fosfataser er en gruppe membranbundne enzymer som katalyserer spalting av fosforsyreestere ved pH-optimum 9-10. Alkaliske fosfataser finnes i mange celler, bl.a. i karendotel, tynntarmens slimhinne, nyretubuli, leverceller, i skjelett (osteoblaster) og i placenta (trofoblaster). Det er påvist flere isoenzymer, de fire viktigste er uspesifikk, tarm-, placenta- og placentaliknende alkaliske fosfataser. Det uspesifikke isoenzymet har tre isoformer, lever-, skjelett- og nyre-alkaliske fosfataser. ALP på osteoblaster deltar i osteogenese/kalsifisering. Ellers er enzymenes naturlige funksjon ukjent. Det aller meste av den alkaliske fosfataseaktiviteten som finnes i plasma, skyldes lever- og skjelett-isoformene. Hos barn og ungdom er aktiviteten av skjelett-isoformen høyere enn hos voksne. I voksen alder bidrar skjelett- og lever-isoformene med omtrent like mye til den totale aktiviteten i plasma. Ved kolestase øker syntesen av alkalisk fosfatase i leverceller som ligger inntil gallegangene, og noe av denne enzymmengden kommer over i blodet. Halveringstiden for alkaliske fosfataser i plasma er ca. 2 døgn for lever- og skjelett-isoformene, og ca. 7 døgn for placenta-alkalisk fosfatase. Tarm-alkalisk fosfatase er meget ustabil, og har en halveringstid på mindre enn 5 timer.
Indikasjoner
Utredning og kontroll av leversykdommer, særlig ved mistanke om kolestase.
Mistanke om skjelettsykdommer med økt osteoblastaktivitet.
Se for øvrig  "ALP isoenzymer".
Prøvetakingsrutiner
Pasientforberedelse
Ingen.
Prøvetaking
Serum. Vakuumrør uten tilsetning eller vakuumrør med gel. Unngå langvarig stase.
Referanseområder
Kvinner og menn
0 - 17 år:
35 - 400 U/L
>   17 år:
35 - 105 U/L
Referanseområde hos voksne er hentet fra Nordic Reference Interval Project (NORIP) Scand J Clin Lab Invest 2004;64:271-84
Kommentarer til referanseområdene
S-alkaliske fosfataser viser en betydelig individuell aldersvariasjon avhengig av om pasienten er i vekst. De angitte referanseområdene vil derfor ikke alltid være relevante for den enkelte pasient. Personer over 60 år har opptil 1,5 ganger høyere nivåer enn yngre voksne. ALP stammer vanligvis fra leveren hos eldre menn og fra bein hos postmenopausale kvinner. Referanseområdet i svangerskapets 3. trimester kan settes til 30 – 250 U/L (isoenzymet fra placenta kommer over i blod). Hos enkelte personer, oftest med blodgruppe O eller B, øker aktiviteten med opp til 20 U/L 2 timer etter fettrike måltider.
Analytisk og biologisk variasjon
Analytisk variasjon:
5,4%  ved 127 U/L
Intraindividuell biologisk variasjon:
6,45%
Totalvariasjon (analytisk og biologisk):
8,4%
Tallene er variasjonskoeffisienter og gjelder over et tidsrom på dager - måneder.
Tolkning
Kun høye verdier har klinisk betydning.
Svært høye verdier, over 3 ganger øvre referansegrense, sees ved intra- og særlig ved ekstra-hepatisk kolestase, osteitis deformans (Pagets disease of bone) og ved utbredte, osteoblastiske metastaser (for eksempel fra prostatacanser). Ekstrahepatisk kolestase gir ofte høyere verdier enn intrahepatisk. Flere tilfeller av forbigående betydelig hyperfosfatasemi er beskrevet hos små barn (<3 år). Årsaken er ukjent. Fenomenet kan vare i uker til måneder, men er ikke erkjent sykdomstegn i seg selv.
Verdier opp til 3 ganger øvre referansegrense forekommer ved osteogent sarkom, renal osteodystrofi, primær hyperparatyreoidisme, rakitt og osteomalaci, frakturer under tilheling, alle slags leversykdom som romoppfyllende prosesser i lever, viral og kronisk hepatitt og infiltrerende sykdom i leveren; ved inflammatorisk tarmsykdom, hjertesvikt og enkelte canserformer som produserer alkaliske fosfataser.
Hvis årsaken til høy s-alkaliske fosfataser er uklar, er det nyttig å vurdere s-GT, som oftest er høy hvis det dreier seg om leverlidelse, men normal ved sykdommer i skjelettet. Isoenzymbestemmelse har vi sjelden nytte av; men det kan være nyttig hvis økt s-ALP er eneste unormale funn hos en tilsynelatende frisk person eller hvis økningen er høyere enn ventet ut fra klinisk situasjon. Konstant høy s-alkaliske fosfataser uten påvisbar sykdom i lever, skjelett eller tarm kan skyldes sirkulerende komplekser av alkaliske fosfataser og immunglobulin.
En praksisrapport om rasjonell testing i BMJ 2013 beskriver en systematisk fremgangsmåte for å vurdere et isolert forhøyet s-ALP nivå hos en asymptomatisk pasient (1).
Feilkilder: Langvarig bruk av venøs stase i forbindelse med prøvetaking kan øke s-alkaliske fosfataser med opp til 50 U/L. Nivået kan øke opptil 6 % hvis prøven oppbevares 96 timer i romtemperatur.
Referanser
1) BMJ 2013;346:f976
Interpreting an isolated raised serum alkaline phosphatase level in an asymptomatic patient.
Shipman KE, Holt AD, Gama R.