Markedsføring og ledelse: september 2015
Ekte eller arrangert - ikke godt å vite, med vilje.
Hvis du lyver for en god sak er det da greit? Må man av og til lyve for å bli hørt? Og må andre også det? Lyve for at de og skal bli hørt, siden du kan lyve for å bli hørt - hvis du kan det da...
Og slik kan man holde det gående. Og det gjør noen. Plan Norge er en organisasjon som mener de stadig må utgi seg under falsk identitet for å bli hørt. Må de det? Ekspertene er uenige kan du lese i en sak på Kampanje. Professor Peggy S. Brønn ved Handelshøyskolen BI mener nei. Professor ved Markedshøyskolen, Lars Erling Olsen, mener mål kan hellige middel i enkelte tilfeller.
Les selv og gjør deg opp en egen mening. Jeg er skeptisk. Grunnen er som det står i ingressen, hvis noen må det, ja så er det vel vanskelig å nekte andre. Og da har vi ikke oppnådd annet enn å heve nivået - eller senke det. Stort sett har man vært opptatt av å rydde opp i uryddig markedsføring. Det å tillate noen å gå utenfor er ikke bra. Markedsføring skal være tydelig på når den er markedsføring. Folk har en rett til å vite hva de blir utsatt for, og så kunne gjøre seg opp en mening. Det bør ikke være slik at noen er unntatt dette, etter mitt syn.
Jeg skrev om saken også tidligere på bloggen her, og det var også den gang Plan som sto for stuntet.
Markedsføring er for kommersielle formål og for ideelle formål, og en del imellom det. Jeg tror faget har allverden å tjene på å opptre ryddig og skikkelig. Hvis vi skal hyle i kor øker volumet, og ingen blir hørt på høyt volum. Hva oppnår man på det?
Men som ellers - du står fritt til å gjøre deg opp en mening. Men gjør det!
Lagt inn av Svein J. Hansen kl. 00:04 Ingen kommentarer:
Etiketter: etikk, holdning, kommunikasjon, markedsrett, merkevare, nyhet, persepsjon, praktisk markedsføring, reklame, samfunnsansvar, situasjonsanalyse
Faksimile av presentasjonsbilde fra leverandør.
Go pure er en utfordrer til potetgull... Nei, eller jo - hva sier jeg - potetgull krever jo Maarud eneretten på, - Men er potetchips eller -løv, eller hva vi nå enn skal kalle det, mindre sunt enn grønnsaks... -løv?
Kampen om produktnavnet kan du lese om i en egen artikkel, men nå handler det altså om potet* er mer usunt enn grønnsaks* - chips kanskje.
Dette er nemlig tema for en sak på abcnyheter. Og det er en interessant greie egentlig, fordi konklusjonen er omtrent at "slikt noe er ikke sunt i mengder uansett" - og "spørs hvor mye du spiser hvor ofte". Litegranne potet eller grønnsaker stekt i olje og saltet er ikke oppskriften på et sunt liv uansett.
Og er det så godt at du spiser mye av det så er det dessto usunnere. Argumentene for det ene eller det andre er avhengig av din egen selvkontroll altså.
Men det er for en som har noe over middels interesse for markedsføring litt interessant hvordan disse begrepene virker på oss.
Økologisk, go pure, grønnsaker, farger og uttrykk. Mange av våre handlinger foregår "på autopilot". Vi har lært oss noen kjennetegn på hva som er bra og dårlig. Når vi ser disse handler vi ofte uten allverdens mer tankevirksomhet. Innenfor psykologien kalles dette heuristikker. Vi forholder oss til kjente og tillærte handlingsmønstre. Vi kjenner igjen situasjoner på få kjennetegn, og handler ofte deretter.
Stort sett er dette hensiktsmessig og greit i de fleste av livets situasjoner. Vi slipper å gå rundt og tenke på alle situasjoner vi møter på gjennom dagen. Vi skulle vel blitt trøtt i hodet av det? Men ulempen er at det gir oss en god mulighet for å bli lurt. - For hva hvis det ikke stemmer? Eller hva hvis tegnene til gjenkjenning fanger opp en feil situasjon. Chips er ikke råkost når det er stekt i fett og saltet uansett om det flagges som helsekost. Det er jeg nokså sikker på at markedsførerne har forstått, selv om eller det kanskje er nettopp derfor - de omtaler produktene sine som de gjør.
Straight from the land eller ikke...
Lagt inn av Svein J. Hansen kl. 09:56 Ingen kommentarer:
Etiketter: etikk, forbrukeratferd, holdning, kommunikasjon, konkurranse, markedsundersøkelser, nyhet, persepsjon, posisjonering, praktisk markedsføring, reklame, situasjonsanalyse, test
Denne saken skal handle om produktutvikling med IKEA. Ikke riktig alt som kommer derifra er genialt. Økologiske løsninger er heller ikke nok til å redde produkter, bestandig...
På tide med en "agurksak" her på bloggen, selv om det er høst. Var innom IKEA i går. Møbelfirmaet altså. For de er først og fremst et møbelfirma. Men så driver de med litt av hvert - også litt mat og drikke. Jeg tenker ikke på kjöttbullar nå - nei, denne gangen var det iste.
Nye smaker fanget vår interesse. Og det skal sies - de hadde virkelig gått både kjente og kreative veier i produktutviklingen sin. Produktutvikling er viktig. Men ikke riktig alle grep i denne trenger å være helt geniale, om de enn er kreative.
Det kjente, for å ta det først, er at de bruker ulike materialer. Verken furu eller bjørk er fremmede råstoffer i IKEA-sortimentet. De har over tid opplevet stor suksess med det. Men så er det å bruke det i iste da...
Det vi kjøpte i går var is-te. Med tallsmak. Nei, ikke noe spesielt tilpasset en matematikers gane - tall på svensk er furu. Og bjørkesmak. Spennende og interessante smaker tenkte vi spent, og forsøkte produktene.
Her er en liten anmeldelse.
Bjørkesmak: Smaken utviklet seg fra såpesmak i munnen til en halvsøt merkverdig smak. Laaaang ettersmak, av typen det ikke var helt behagelig å ha der. Mer enn hint av kvae... Høy latterfaktor. Førte til snap's (snapchat) i øst og vest, og delvis tilbakemelding som hyllest av min datter, som studerer biologi. Nært opp til fagfeltet hennes dette, men det var også alt. Heller ikke biologer trenger å sette til livs alt de studerer. Isteen med bjørkesmak: Terningkast? Svak toer.
Furumak: Ikke overraskende var kvae og tresmak også et innslag her. Antakelig den verste smaken, igjen i følge biologstudenten. Heller ikke her er det de høye terningkastene som kommer fram. Råstoffet burde nok gå med til å lage hyller, ikke drikke. Men det er kanskje baret fra hylleproduksjonen dette? Vel, i så fall - kanskje lakkingen burde tas litt senere - hva vet jeg. Godt var det ikke. Horribel smak. En anelse boblebad. Terningkast en.
Mulig dette var prøvesmakeren?
Produktutvikling er en prosess som krever både idéutvikling, prøving og testing. Flere typer undersøkelser inngår ofte - gjerne smakspaneler hvor kyndige folk sier hva de mener, før produktet blir prøvelansert i markedet, og etterhvert "rullet ut" som man sier, produsert i stort omfang og levert i hele distribusjonsapparatet. I IKEAs tilfelle betyr det i egne butikker.
Stiller meg nok spørsmålet om disse produktene er testet grundig nok. Eventuelt om man antar økologiønsket til folk er så stort at man aksepterer dette. Kanskje er smaken slik at man føler man nærmest forsaker noe ved å drikke det. Mulig det er sunt. Kjentes kanskje litt søtt ut til å være det også. 4,5 g sukker pr 100 ml. Lykkes dette produktet er det ihvertfall ikke vanskelig å lykkes med produktutvikling.
Mer artig enn godt var det i alle fall...
Lagt inn av Svein J. Hansen kl. 00:16 Ingen kommentarer:
Etiketter: distribusjon, historie, markedsundersøkelser, merkevare, nyhet, praktisk markedsføring, produktutvikling, test
Lagt inn av Svein J. Hansen kl. 10:51 Ingen kommentarer:
Lagt inn av Svein J. Hansen kl. 11:46 Ingen kommentarer:
Faksimile fra sak. Time to go? - Foto: Jochen Luebke Ap
Den siste uken har vært ille for VW. Meget ille. Nyheten om at selskapet har jukset med utslippene har fått internasjonal omtale, og børsene sendte aksjene i full fart nedover. Tilliten til selskapet fikk seg en alvorlig knekk. Mange mener det rammer Tyskland som tillitsbærende industrinasjon i tillegg.
Volkswagen-sjef Martin Winterkorn må finne seg ny jobb, for han måtte gå. Tillitkrisen er dyp - og et firma er avhengig av et godt omdømme. De selger biler på kvalitet. Når de lyver om utslipp, hva annet er de da i stand til å lyve om? Dette er spørsmål mange stiller seg. Saken begynte å rulle i USA, som du kan lese om i saken på e24, og omfanget er enda ikke kjent. Det spekuleres i om dette også gjelder Europa, og kanskje også andre tyske foretak.
Saken som har fått kallenavnet "dieselgate" har fått flere hoder til å rulle i det markedsledende tyske industrikonsernet. NHH-professor i internasjonal ledelse, Paul Gooderham omtaler saken, hvor det eneste han er overrasket over med at lederen går er at han brukte tre dager på å finne det ut. Det fantes bare to muligheter – begge med samme utfall sier han:
"– Enten så visste Winterkorn ikke om jukset, og da er han inkompetent og må trekke seg. Eller så visste han om det, og da må han selvfølgelig også trekke seg, sier Gooderham."
Også BMW har fått oppleve aksjemarkedets reaksjon etter spekulasjoner om de har gjort noe liknende etter for store utslippstall fra noen av deres modeller, kan vi lese i dagbladet. Det blir spennende å følge saken, som omtales som denstørste skandalen i tysk næringsliv i nyere tid.
Det handler om omdømme i forhold til nåværende og potensielle kunder. Og det handler om bøter og straff, som kan koste dyrt. Det handler om arbeidsplasser. Det handler om aksjekurs, om folk vil tørre å stille penger til disposisjon til selskapet. Risikovillig kapital er viktig for framtidige satsinger. Alt dette og mer til står nå på spill. Pluss at man skal uansett alt oppføre seg skikkelig. Det har ikke VW gjort, og nå kommer straffen.
Etiketter: etikk, forbrukeratferd, historie, holdning, kultur, ledelse, merkevare, nyhet, omdømme, posisjonering, produktutvikling, samfunnsansvar, situasjonsanalyse, økonomi
Kjøp deg en stol og få 20% av verdien som gavekort på Rema som et gavekort som er gyldig i tre måneder fra utstedelsesdato, hvis det ikke allerede er nedsatt... Det er Skeidar som har dette tilbudet - om man skal kalle det for det.
I en egen tilbudsbrosjyre med kampanjeperiode blander de inn matvarer. Av forsiden så dreier ca 1/4 del seg om Rema 1000. Hva er dette? Og går du på Rema sine sider, så finner du det jammen der også. Hva er nå dette? Jo, vinn vinn for begge. Det som kan få kunder til å droppe nitidige sammenligninger av priser - og unngå å gå glipp av dette, om de så skal kjøpe dyrere møbler av den grunn. Og så profileres gavekortverdier på opp til 10000! Da må du riktignok først kjøpe en seng til ti kroner unna 50000 kroner, men allikevel. Fristende? Ti tusen kroner...Kanskje er det sånn at noen vil påvirke kjøpet på bakgrunn av dette? Et kjøp kan ha mange roller rundt seg, noen gir informasjon, noen påvirker, noen bestemmer, noen utfører kjøpet, noen betaler. Trenger ikke alltid være den samme. Derfor kan det å tilsløre det hele på denne måten kanskje være effektivt? Er det etisk? - vurder selv. Man ser hvertfall mer og mer av slikt.
Rema får vist seg hos Skeidar, og omvendt. Og prisen tilsløres. Sammenligningen av hva som er et fordelaktig kjøp blir enda vanskeligere. Eksempel på et samarbeid mellom to bransjer som kun har kundene til felles.
Så hva er dette? Litt rart.
Lagt inn av Svein J. Hansen kl. 00:13 Ingen kommentarer:
Etiketter: etikk, kjedesamarbeid, kommunikasjon, konkurranse, praktisk markedsføring, pris, økonomi
Tar du disse hvis mye billigere egg står ved siden av?
Skal man lykkes med å få forbrukere til å handle økologisk må man gjøre dem bedre. Omtrent dette er busdkapet fra GoodBusiness direktøren Kjersti Fløgstad til Virkes handelskonferanse.
Det er mye som skal ligge til rette før vi trekker kortet økologisk. I Norge kommer 1,5% av omsetningen fra økologiske produkter. Det plasserer Norge et godt stykke ned i internasjonale sammenligninger. Og forklaringen er:
"økologiske produkter er for dyrt og utilgjengelig, og med lav kvalitet, samt at man ikke vet nok om produktene. I tillegg er lite attraktiv eller kjedelig design og emballasje en viktig grunn"
- i følge artikkelen på e24. Videre:
"– Konsumenten vil ha stil, status og bærekraft på samme gang. Det vi ser, er at om de må velge, velger de stil og status over bærekraft. Men hvorfor skal de måtte velge?"
Produktene vil kunne appellere, og om de er litt dyrere er det viktig at de gjør det.
Du kan ikke selge de dyreste merkeklærne heller i en billigkjede. Det skjønner markedsførere. Når det kommer til økologiske varer så skal det kunne gå?
Hvor naivt er vel ikke det å tro? Interessant lesning... Eller hva?
Lagt inn av Svein J. Hansen kl. 13:48 Ingen kommentarer:
Etiketter: differensiering, distribusjon, holdning, konkurranse, markedsplan, merkevare, mote, omdømme, plass, posisjonering, praktisk markedsføring, pris, produktutvikling
Lagt inn av Svein J. Hansen kl. 00:31 Ingen kommentarer:
Eksempel på markedskrig?
Det pågår en krig om forbrukerens oppmerksomhet. Sterke ord å bruke krig, kanskje men det er en kamp ihvertfall om forbrukeres oppmerksomhet. Gevinsten heter omsetning, og ulempen heter forstyrrelse. Og grunnen er at sider og apper da blir "gratis" - sponset av annonsørene.
Annonsene har nemlig blitt så påtrengende og irriterende at det er fristende å bli kvitt dem. Ulempen med det igjen er at de betaler for mye av det som framstår som gratis. Enten må noen betale for innhold, og det vil de stort sett ikke, eller så må leseren godta avbrytelser, forsinkelser og irriterende reklamer.
I den siste tiden har det vært en del snakk om ad-block (blokkering av ad's - advertisements, reklame altså). Det har kommet muligheter for å blokkere annonser. Og i oppfølgingen av dette har det kommet løsninger for å blokkere dem som blokkerer. Det vil si at man skrur av annonseblokkeringen igjen, og viser annonser som før.
Det er ennå et alternativ å ikke bruke appen eller se på siden som viser siden. Eventuelt å godta disse irriterende annonsene. I artikkelen på digi.no om saken kan du lese at løsningen er respekt. Mer relevans er et stikkord. Alle bør stille seg spørsmålet om hvor effektiv pådyttet reklame som irriterer er. Men det synes jo ikke de som har laget reklamen? I alle fall er det viktig at man vet hva man gjør om man bruker penger på slikt.
På sikt kan man tenke seg at flere "seriøse" aktører vil kreve betaling av brukere, heller enn å ha annonsering. På den annen side - det spørs om villigheten til å betale er der? Kanskje kommer helt nye løsninger for betaling. Det er jo håpløst å skulle betale for sider man bruker bare av og til? Så da kan det tenkes løsninger hvor sider går sammen om betaling for mange samarbeidende nettsteder, eller at det blir betaling for det du leser, eller betaling gjennom å utsettes for reklame - som nå. For at kundene skal ville denne løsningen er det viktig at annonsørene opptrer skikkelig, slik at det ikke irriterer mer enn nødvendig. Oppblomstringen av ad-blokkering er et tegn på at det er nådd en grense tålmodighetsmessig. Og det er trolig heller ikke gunstig for effektiviteten av annonsene.
Så block ads eller block adblocks - det er kanskje spørsmålet?
Lagt inn av Svein J. Hansen kl. 10:21 Ingen kommentarer:
Etiketter: etikk, forbrukeratferd, historie, kommunikasjon, konkurranse, nyhet, praktisk markedsføring, reklame, samfunnsansvar
Det er tre ganger så dyrt med bredbånd i Norge som i Sverige. Og prisene er nesten like fra leverandør til leverandør. Grunn? Svak konkurranse.
Hvis få har kontrollen over et marked kan de kontrollere betingelsene for pris der også. Det eneste kunden da kan gjøre er å kjøpe eller ikke kjøpe. På kort sikt. På litt lengre sikt er det imidlertid ikke slik. Hvis noen få utnytter situasjonen sin, så vil det føre til en stemning for å gjøre noe med situasjonen. Det kan være i form av at folk velger andre ting å gjøre (substitutter) eller det kan tenkes at nye etablerer seg i bransjen. Det som også kan skje er at det kommer offentlige reguleringer.
Dette kan vi lese om i en sak på nrk, hvor det framgår at Forbrukerrådet har tatt initiativ til regulering. Så når nettselskapene følte de hadde kontrollen og lykkes sånn noenlunde med å holde konkurrenter borte, så kommer reguleringer som hindrer dem. Det lønner seg sjelden over tid å være for grådig. Å ta tregangen i pris i forhold til Sverige er vel et ganske godt eksempel på grådighet?
Lagt inn av Svein J. Hansen kl. 09:55 Ingen kommentarer:
Etiketter: konkurranse, nyhet, praktisk markedsføring, pris, situasjonsanalyse, økonomi
Valg - Bilde lånt fra www.trondheim.kommune.no
Valgets resultater går opp for oss i disse dager. Noen jubler og gleder seg, andre slikker sin sårede stolthet på vegne av sitt parti - og korser seg over hvordan dette skal gå... Sånn er det alltid. Ihvertfall om det blir en endring.
Nytt i år er Arbeiderpartiets suksess og veksten av Miljøpartiet de grønne. I tillegg er det noen oppsiktsvekkende resultater her og der rundt omkring, basert på lokale forhold - gode folk mange har tro på, protest mot makthavere, lokalt viktige saker som ulike grupperinger har truffet eller bommet på. Forklaringene på politiske endringer kan være mange.
Men hvilken rolle spiller et valg egentlig? - Hva betyr det for dem som skal drive markedsføring - det er jo gjerne det som er fokus inne på denne bloggen. Her er det ikke så politisk, men de politiske betingelsene - de er viktige i en situasjonsforståelse. Og det er grunnlaget for en markedsplan. Øverst - først. Situasjonsanalysen danner grunnlag for hvilke målsetninger man kan eller bør stille seg, som så danner grunnlaget for en retning - en strategi - en "sånn tror vi at vi kan lykkes"-plan.
Og hva sier årets valg? Litt tidlig å si. Men allerede i går kunne vi lese at ledende økonomer i landet prøver å forutse hvilke effekter dette vil ha på sikt. Hva betyr det for hva som vil bli lov? Hva betyr det i form av innstramninger eller satsinger på ulike sektorer. Hvilken optimisme vil spres - eller pessimisme? Vil dette bidra til økt sysselsetting, eller vil arbeidsledigheten øke? Blir folk mer forsiktige av dette, og struper sitt forbruk? Eller vil etterspørselen øke? Vil folk kunne reise like mye som før? Vil forbruket dreie over på mer miljøbevisste produkter? Denne type endringer vil kunne være interessante å vurdere.
Økonomene er mest spent på hvilke makroøkonomiske endringer som kommer ut av dette, leser vi i en sak på e24.no. Det betyr altså de overordnede økonomiske strømninger i landet. Landets økonomi. Vil det bli oppgangstid og satsingslyst eller vil folk ikke tørre satse penger, og det blir dårlige tider i økonomien. Som sådan er ikke dette valget avgjørende, siden det er et lokalvalg. Men det viser noen endringer i folks politiske holdninger, som vil kunne påvirke neste valg, og det er et Stortingsvalg, og dermed av større betydning for styringen i landet. I tillegg kan det være med å prege optimisme eller tilbakeholdenhet.
Tradisjonelt har det vært slik at eiersiden i næringslivet har tatt et blåere valg som positivt, mens ansattsiden i det samme næringslivet har ønsket et rødere resultat. Uansett hva man synes så er det også generelt gunstig med forutsigbarhet - altså lite brå endringer, og like vilkår for forretningsdrift. I det politiske ordskiftet har også beskatning av arbeidende kapital vært et tema. Altså om man må betale skatt for verdien av maskiner og bygninger man bruker i virksomheten. Hvor mye skatt vi tåler totalt sett har også vært et tema. For skatt betales av lønn, og lønn betales av arbeidsgiver. Mer skatt blir derfor dyrere arbeidskraft.
Reguleringer er også noe som har vært et tema i denne valgkampen. Det har vært tema om butikker skal ha åpent på søndager, og forbud eller ikke i forhold til bilkjøring, scooterkjøring og ståhjuling er eksempler på ting som er av interesse for næringsdrivende, hvis man driver innenfor bransjen. Likeledes etter hvilke prinsipper avgifter legges. Sånn sett følger folk med på både valg og på politiske signaler som sendes gjennom statsbudsjettet som snart legges fram.
Situasjonsanalyse som dette er noe bedrifter av en viss størrelse gjør, og den utfyller SWOT-analysen som er en litt annen analysestruktur. SWOT-analysen ser på egne styrker og svakheter og på muligheter og trusler i omgivelsene, fra nåtid til framtid.
En politisk analyse følger ofte stikkordene PESTEL - den ser på Politiske, Økonomiske (economic på engelsk), Sosiale, Teknologiske, Økologiske (ecological på engelsk) og Juridiske (Legal på engelsk) forhold. PESTEL er dermed en litt mer overblikk-variant av situasjonsanalysen, som utdyper den eksterne biten i SWOT, nemlig de to siste - Oportunities (muliheter) og Trusler i omgivelsene - forhold vi i lavere grad har kontroll med enn vår interne situasjon.
Og nå har analysene startet - interessant - prøv du også!
Etiketter: nyhet, situasjonsanalyse, økonomi
Faksimile: Tobakksreklame fra tidligere
Vi er i sen innspurt av valgkamptiden. I den tiden hvor de som skal bestemme skal velges. Denne gangen er det lokalvalg, bystyre, enkelte steder bydelsutvalg, fylkesting samt kirkevalg. Om to år er det igjen valg; Stortingsvalg. Det er dette som er demokratiet, er det ikke.
- Og så er det noe som begrenser folkestyret. Demokratisk styring begrenses av avtaler som er inngått, reguleringer. Dette kan gjøre at demokratiet ihvertfall tar lengre tid. Man må lage nye avtaler, og eventuelt lover for å endre det.
Og sist men ikke minst - demokratiet utfordres av andre interesser. Den makt både organisasjoner og bedrifter har. Denne makten blir enda sterkere av at den ofte er organisert. Ser man på makten til forbrukerene er denne ikke så sterk, direkte sett, fordi forbrukerene stort sett er individer som ikke opptrer koordinert. Med noen unntak fra tid til annen er forbrukerene uavhengige individer som opptrer slik også - ukoordinert.
De som derimot er flinke til å opptre koordinert er den andre siden - de kommersielle kreftene. Dette kan vi se nå under høringen om forslaget til regulering av pakninger av tobakk.
Jeg har flere ganger skrevet om dette, fordi tobakk er et spennende produkt i markedsføringssammenheng siden det er regulert, se for eksempel disse sakene:
- Tobakk om 30 år
- Endelig et snusfornuftig tiltak
- Med pris som markedsføring
Selgerne av et produkt som er regulert i forhold til et av konkurransemidlene, vil ofte bli dessto flinkere til å bruke de andre. Det vil si når reklame er borte fra påvirkning så er det enda andre måter å påvirke på, man kan bruke pris, plass, produktet og personale som middel til å få til salg - og det gjør bransjen med stor oppfinnsomhet.
I forbindelse med den nevnte høringssaken ser vi at bransjen jobber gjennom sine organisasjoner. For eksempel NHO: "- Dette er betydelig inngrep i etablerte immatrielle rettigheter for de berørte bedrifter, skrev direktør i NHO, Petter Haas Brubakk, til departementet ifølge Finansavisen"
Saken oppsummerer at det er flere på nei-siden (bransjesiden) og en rekke helserelaterte instanser på ja-siden - altså ja til å regulere tobakkspakninger.
Forbrukerinteressene representeres altså gjennom disse, og gjennom de signaler man sender gjennom forbruk. Mange synes tobakk er en kynisk bransje. I fattige land er dette mer uregulert. Røyk er i ferd med å bli de fattiges problem, og det har vært hovedsakelig et problem som tar liv av menn, tre av fire røykedødsfall var menn ifølge en studie publisert i det prestisjefylte legetidsskriftet The Lancet.
Det er interessant å merke seg at påvirkning av politikk og myndigheter også er en egen bransje. Flere profilerte politikere har "byttet side" i forhold til dette, ved å starte og jobbe for nettopp denne bransjen etter sin politiske karriere, og erfarne næringslivsfolk, profilerte journalister med flere. Så det er en bransje med kunnskap og gjennomslag. De jobber med høringer som dette og med påvirkning av de politiske myndigheter og opinionen - indirekte den enkelte altså, gjennom omtale i media.
Det er videre interessant å merke seg at det skjer ting i bransjen i forhold til etikk, kan vi lese i en artikkel i Kampanje. Noen bransjer er klassifisert som "Fy-bransjer". For bransjens anseelse er det bra. Men det viser også at det foregår et spill i politikkens kulisser. Et spill som er betalt - og som dreier seg om omsetning - stor omsetning - eller ikke. På den andre siden helse. Det er et spill om liv og død og kroner.
Personlig er jeg lite begeistret for at NHO - næringslivets hovedorganisasjon - velger den siden de gjør i en sak som dette. Men det er nå mitt syn.
Dette må enhver vurdere selv...
Lagt inn av Svein J. Hansen kl. 13:05 Ingen kommentarer:
Etiketter: emballasje, etikk, forbrukeratferd, historie, kommunikasjon, merkevare, nyhet, persepsjon, pr, situasjonsanalyse
Faksimile, illustrasjon arkitektkontoret NBBJ
Noen ganger er det som utkonkurrerer en annen idé totalt annerledes. Ikke i det hele tatt det samme... Det er ikke noe som sier at et produkt som skal utkonkurrere et annet behøver å være en forbedret utgave av det samme. Løsningen kan også være noe helt annet.
Et eksempel på dette vi kan lese om i Teknisk ukeblad er det et arkitektkontor som kommer med for å erstatte en t-banelinje i London. Erstatningen trenger ikke være t-bane nemlig.
For nedi tunnelene er det tørt og greit og plass til å bygge rullebånd. Ulike rullebånd som går ulikt fort, i et filsystem. Med sittemuligheter og felter og soner for av- og påstigning. Togene som går der klarer nemlig ikke å holde noe gjennomsnittshastighet raskere enn 32 km/t. Med en topphastighet på båndene på 29 km/t er ikke forskjellen stor, men det kan gi en kapasitetsøkning på 55.000 mennesker, fra dagens 300.000 daglig reisende.
Om dette blir noe av er sannelig ikke godt å vise, men det illustrerer at nye løsninger kan være svært forskjellige fra dem vi ser i dag. Utgangspunktet er nemlig ikke tekniske løsninger, men folks behov. Ikke tog - men transport - forflytning - trygt, tørt og økonomisk.
Interessant og tankevekkende - eller hva?
Etiketter: behov, historie, nyhet, praktisk markedsføring, produktutvikling, situasjonsanalyse
Faksimile fra saken, Foto: Beck Diefenbach/Toyota
Biler kan være smart å se på. Det er ikke dette Toyota satser på, men biler som har en slags innebygget smarthet. Det vil si at de behandler informasjon og ikke er avhengig av føreren for å velge handling.
Det er digi.no som skriver om at Toyota har innledet et samarbeid med amerikanske prestisjeuniversiteter om kunstig intelligens (artificial intelligence). De skal bruke 50 millioner dollar over fem år i et samarbeid om kunstig intelligens og menneske-maskin-samhandling med både MIT (Massachusetts Institute of Technology) og Stanford University, leser vi. De vil fjerne muligheter for ulykker, og har fokus mot å øke den enkelte bilbrukers frihet, leser vi. Ved å få mindre kontroll over bilen. Ved at bilen bestemmer mer.
-Det er mange problemstillinger ved mer eller mindre selvkjørende biler som det gjenstår å løse, leser vi i artikkelen. - En del handler ikke om teknologi, men om moralske aspekter. Men det er også mye atferd i trafikken som utviklerne av slike systemer ennå ikke har tatt høyde for.
For hva skjer når syklister ikke oppfører seg slik man kan planlegge. Jeg har selv blitt forbikjørt på med få cm klaring på høyre side av syklister når jeg har kjørt motorsykkel, uventet, vinglete og uten tegngiving. Ikke lett å forutse eller registrere. Eller når syklister kjører ut i kryss på rødt og så ombestemmer seg og blir til fotgjengere til de ombestemmer seg og hiver seg på sykkelen igjen og sykler tvers over krysset. Jeg har opplevd det og. Ikke lett å forutse.
Det er interessant å lese at også Toyota sier at utfordringene ikke bare er teknologiske, men også moralske. Slik vil det alltid være innen markedsføringen. Man kan velge å gjøre mye rart, men man må ha med seg de etiske vurderingene. Ellers risikerer man å komme på ville veier.
Folk som sliter med disse vurderingene kan man ofte lese om i nyhetene.
Etiketter: behov, etikk, forbrukeratferd, historie, nyhet, persepsjon, praktisk markedsføring, produktutvikling, samfunnsansvar, situasjonsanalyse, test, visjon, økonomi
Tingenes internett er en benevnelse på at ting kan gjøres smartere, eller ihvertfall identifiserbare, og så kobles sammen med i og for seg kjent teknologi - og gi nye muligheter. Spørsmålet er mer når det tar av og skjer, enn om det gjør det. Dessuten - hvilke konsekvenser det vil ha for oss.
Teknologien er kjent. Man kan tenke seg mange funksjoner for at ting måler tilstander og sier fra til et koordinert nettverk. I saken "Når skal Tingenes Internett slå an?" beskriver Marianne Otterdal Møller et eksempel. Du sitter og ser på tv. På armen har du en liten måler som registrerer puls, kanskje også andre ting - ørsmå svingninger i kroppstemperatur, pust. Det finnes nesten ikke grenser for hva som kan måles. Så i det du sovner - starter tv opptakeren opptak av programmet du så på. Smart? Ja, før dette skjer er det vel skjedd så store endringer med tv'en at dette er unødvendig allerede kanskje. Poenget er at det er mulig.
På samme måte kan sensorer få med seg at du har lite melk, brød eller ost, og minne deg på det når du er i nærheten av en butikk. Butikkene kan bruke data om deg for å gi deg mer markedsføringseffektive tilbud - kanskje, men det er ikke sikkert, dette er en fordel for deg? Når du kommer hjem så kan døren låses opp fordi det er deg? Bilen kan innstilles etter føreren som kommer. Når du kommer til butikken kan betjeningen få vite om akkurat deg og dine behov? Det kan spilles av en reklame over høytaleren fordi du er der. Du med dine behov og handlemønstre som er kjent fra før. Data fra ditt kjøleskap og din smak kan danne grunnlag for tilbud du får. Slik er det allerede - litt.
Når du er medlem i for eksempel Coop, så registreres dine kjøp. Eller Statoilkortet om du har det. Den 17. august skrev jeg om dette i forhold til belysning i butikk. Så teknologien kan brukes for å gjøre påvirkningen av deg mer personalisert - mer to the point. Mer i forhold til hva akkurat du trenger.
Tilsvarende kan det gjøres i forhold til mange andre felter - helse for eksempel. Hvis du har en allergi så kan du varsles mens du handler. Man kan tenke seg beskjed om "O - oh, er du sikker på om du skal ha denne varen? Inneholder gluten. - gå fire meter til hylle H for å finne glutenfrite alternativer." Du går rundt med en mobil som kan identifisere presist hvor du er, hvem du er og hva du driver med.
Denne bruken av teknologi kan på mange måter være nyttig. Men den vil i verste fall også være plagsom og invaderende for din frie livsutfoldelse. Man kan føle seg overvåket, med og uten god grunn. Og teknologien vil ha mange sikkerhetsutfordringer. Men at den er på vei er det lite tvil om. Spørsmålet er i hvor stor grad og hvordan. Igjen - som jeg også har skrevet før - markedsføringen i seg selv er verken god eller dårlig, det er måten den gjøres og de etiske vurderingene som følger den som avgjør. Skal du jobbe med markedsføring må du også vurdere hva som er rett og galt. Du kan lese mer om tingenes internett i saken "Medarbeidernes plass i tingenes internett" på hrpraksis.no. For også i ledelse og i arbeidslivet vil denne typen bruk av teknologi gi oss dilemmaer og muligheter framover.
Spennende og skremmende på en gang, synes du ikke?
Lagt inn av Svein J. Hansen kl. 06:55 Ingen kommentarer:
Etiketter: etikk, forbrukeratferd, historie, kommunikasjon, ledelse, netthandel, nyhet, plass, posisjonering, praktisk markedsføring, produktutvikling, samfunnsansvar, situasjonsanalyse, visjon
Lagt inn av Svein J. Hansen kl. 00:10 Ingen kommentarer:
Faksimile fra saken på trd.by
Ikke alle bedrifter eller idéer er store. Det finnes en rik underskog av virksomheter og initiativer under de store firmaene. Ofte er det der de mest kreative og nyskapende ting skjer.
I mange tilfeller ender det med at slike firmaer blir kjøpt opp. Dette er ofte en vinn-vinn situasjon. De små får tilført teknologi og markedskunnskap og ikke minst kapital og en kundebase - som ofte er tilgang til et marked, og de store får knyttet til seg ekspertise, skaperkraft og kreativitet. Men det er ikke alltid det skjer. Uansett er det artig å følge med nye kreative folk som satser.
Denne uka kunne vi lese om Karoline fra Bodø, som er økonomi- og administrasjonsstudent, og som har startet en liten virksomhet med strikking. Er du fra Bodø så vet du hva vind er. Hun har kalt strikkebedriften sin for "Vindr Lun", inspirert av vikingetiden og vakre Nord-Norge. Markedsføringen er basert på sosiale medier, så langt, og produksjonen skjer ved håndarbeid, men hun vurderer etter hva vi kan lese å anskaffe strikkemaskin. Les om Karoline Fosby på trd.by.Viser at målrettet tankegang også gjelder for små virksomheter. Men man må tilpasse tenkingen til situasjonen man er i, og mulighetene det gir. Også som liten må man tenke på - hva er en lur strategi?
En annen som startet i det små, med utgangspunkt i studentmiljøet i Trondheim var tromsøværingen Håkon Bertheussen. På e24.no kan du lese om hvordan det har gått med ham. 58 millioner på tre år er en eventyrlig suksess.
Det er mulig å lykkes med en god idé, timing og hardt arbeid...
Etiketter: historie, karriere, markedsplan, netthandel, nyhet, praktisk markedsføring, produktutvikling, visjon
Lagt inn av Svein J. Hansen kl. 10:12 Ingen kommentarer:
Neste gang du er i en dagligvarebutikk, ta deg litt tid til å studere prisene på knekkebrød. Tørre saker? Jo, forsåvidt. Men det kan illustrere hva man kan gjøre med pris. Pris signaliserer noe nemlig. Pris er veldig forskjellig. Og Prismerkingen er tidvis rar.
Jeg gjør gjerne slike ting - nyter handelen litt ekstra, og undres over det jeg ser. Det gjorde jeg også da jeg besøkte Bunnpris for å kjøpe noen knekkebrød. Skulle akkurat til å ta noen knekkebrød, da jeg stusset på at de kostet litt mer enn hva jeg kunne huske - og var markert med "Tilbud Spar Normalpris" 33.90 for ti knekkebrød. 3,39 pr stk. Jeg mener og huske de kostet noenogtjue kroner. Men det var vel før de kom på tilbud...
Dette trigget undersøkelseslysten og jeg saumfar hele hylla med knekkebrød. Har aldri lagt merke til det før, men det er altså en prisforskjell på nær fire hundre kroner på knekkebrød av en type i forhold til en annen. Det er kilospriser riktignok. En liten pakke "Pyramid Spisebrød"- koster 55,50 som er en kilospris på 411,11, mens Wasa husmann koster 20,19 pr kilo. Du får en pakke for 10,50, og den er stor.
Hva er det som gjør at man i samme hylle kan selge andre knekkebrød i mye mindre pakke for over fem ganger mer for en pakke som er mye mindre? Hva gjør denne prisforskjellen med måten vi vurderer produktet? Jeg svarer ikke, jeg ber deg om å tenke gjennom hvor kraftig virkemiddel prisen er i samspill med hvordan man pakker inn og presenterer produktet. Og en ting til - hvor man plasserer det. Den billigste sto nederst. Helt ved gulvet. Vanskeligere å få øye på. Det er jo ikke meningen at folk skal ta den? Er det vel. Noen leter, og de finner. Vi andre som har det travelt, og farer forbi - vi skal ta dyrere knekkebrød. Vi er kanskje ikke så prisbevisst? Og så spiller det kanskje ikke så stor rolle?
En annen side er hvordan virker ord. Hvis du ikke ser etter så er ordet "TILBUD" med på å få deg til å ta produktet. Rett og slett fordi mange av våre handlinger er automatisert. Når du ser "tilbud" tenker du "TILBUD" som slik tilbud pleier å være - et godt kjøp. 3,39 for et knekkebrød, et godt kjøp? Jeg vet ikke helt. Nedsatt - tror ikke det. Men det er etter at jeg har tenkt på det. Ofte tenker jeg ikke på unødvendige ting. Vi sparer på tenkingen vår. Bruker den på noe fornuftig. Ting som krever tenking. Ikke på ting som "er dette egentlig på tilbud" eller "skal jeg bruke høyre eller venstre hånd for å åpne en dør" - slike ting automatiserer vi. Og dermed risikerer vi å bli litt lurt. Denne er nok i grenseland for å være villedende i forhold til markedsføringsloven, særlig § 7 d) om eksistensen av en prisfordel. Det finnes også en egen forskrift som gir nærmere bestemmelser om prisopplysning.
Synspunkter? Eller er du knekkende likegyldig...? Legg gjerne igjen en kommentar.
Lagt inn av Svein J. Hansen kl. 10:57 Ingen kommentarer:
Etiketter: emballasje, forbrukeratferd, konkurranse, merkevare, persepsjon, praktisk markedsføring, pris, produktutvikling, situasjonsanalyse, økonomi