Fjøsloftet og Dylan 80 år – Jessheimpuls
Bob Dylans 80-årsdag sender tankene tilbake til da en ung mann stivnet på scenen og gikk seg bort i en framføring av en Dylan-sang i sin første opptreden med ordentlig band i ryggen.
Det finnes nok ingen av Bob Dylans sanger som er så spilt ihjel som nettopp «Knockin' On Heaven's Door».
Man trenger ikke kunne mange akkorder for å spille den, teksten er vanligvis ganske lett å huske og vi har hørt sangen så mange ganger at vi har mistet tellingen.
Sangen er lånt av utallige artister:
Bon Jovi, Pink Floyd, U2, Avril Lavigne, Bob Marley, The Animals, Wyclef Jean, Grateful Dead, Lynyrd Skynyrd, Aerosmith, The Sisters of Mercy, Bryan Ferry, The Alarm, Mark Knopfler, Bruce Springsteen, Mungo Jerry, Luciano, Randy Crawford, Roger McGuinn, Antony and the Johnsons, Warren Zevon (utgitt bare to uker før han døde), Roger Waters, Nazareth og Guns 'n' Roses.
Kanskje ikke Dylan-fantastenes ultimate versjon, men Axl Rose og Slash tok sangen ut til et nytt publikum. Som mange andre har gjort med Dylans sanger.
Bob Dylan blir 80 år 24. mai. Da har han gitt ut plater og turnert verden rundt i 60 år.
Den gamle knarken er myteomspunnet, genierklært, avskrevet, gjenoppdaget og forkastet igjen – for så å bergta en hel musikkverden på nytt i april 2020.
Da smøg han så å si ubemerket ut en ny sang, som vel best kan beskrives som en 17 minutter lang ballade som nærmest er en preken om dommedag og apokalypsen, samtidig som han løfter på hatten til personer han respekterer. Et epos vel verdt å sitte gjennom for den som er interessert.
Musikkanmelder Morten Ståle Nilsen skriver knakende godt om sangen i avisa iTromsø.
Les og bli litt klokere her: BOB DYLANS NYE OPUS UNDER LUPEN
Se video med teksten her:
Bob Dylan er splittende når det kommer til å like eller ikke like musikken hans, stemmen hans eller konsertene hans.
Men Bob Dylans påvirkning på populærkulturen og musikken er ubestridt. Og på midten av 60-tallet ble han omtalt som klodens hippeste mann.
Ta deg tid til å lese nevnte Morten Ståle Nilsens tekst i iTromsø anledningen Dylans 80-årsdag: Geniet Bob Dylan som gammel gubbe
Og så omtales skarptrommeslaget som sparker i gang sangen «Like a Rolling Stone» i Manchester i 1996 som startskuddet for den elektriske rocken slik vi kjenner den. Dylan blir kalt Judas av en publikummer fordi han forlater kassegitaren til fordel for et band i ryggen. Resten er musikkhistorie.
Det er mange eksperter – såkalte dylanologer – der ute. Og mange har skikkelig peiling på Bob Dylans univers.
Sjøl måtte jeg tvinge meg gjennom LP-boksen «Biograph» i tre forsøk over mange år før jeg fikk en følelse av å skjønne hva Bob Dylan drev med.
Folk har forskjellige favorittperioder, favorittsanger, favorittalbum og mangt og meget annet.
Det er uhorvelig mye å ta av når det kommer til perioder og retninger han har tatt i musikken sin. Mange sverger til midten av 60-tallet som den beste perioden. Like mange avskriver ham i den såkalte kristne perioden mot tidlig på 80-tallet, og du har de trofaste tilhengerne av Bob med kassegitar.
60 år som plateartist
Bob Dylan har gitt ut plater i 60 år. Selv har han uttalt at han gjør det han gjør uten noen form for strategi, men at han slumper til å være populær omtrent hvert 10. år eller så – mest fordi moter og trender endrer seg og går i sirkel.
Posisjonen blant andre musikere og artister er ubestridt. Frank Sinatras høyeste ønske var at Bob Dylan skulle opptre på 80-årsdagen sin. Så skjedde.
Hilste og dro
I 2012 var Bob Dylan en del av en konsert i regi av president Obama og kona. Barack Obama har uttalt dette i kjølvannet av den seansen:
«Here's what I love about Dylan: He was exactly as you'd expect he would be. He wouldn't come to the rehearsal; usually, all these guys are practicing before the set in the evening. He didn't want to take a picture with me; usually all the talent is dying to take a picture with me and Michelle before the show, but he didn't show up to that. He came in and played 'The Times They Are A-Changin'.' A beautiful rendition. The guy is so steeped in this stuff that he can just come up with some new arrangement, and the song sounds completely different. Finishes the song, steps off the stage — I'm sitting right in the front row — comes up, shakes my hand, sort of tips his head, gives me just a little grin, and then leaves. And that was it — then he left. That was our only interaction with him. And I thought: That's how you want Bob Dylan, right? You don't want him to be all cheesin' and grinnin' with you. You want him to be a little skeptical about the whole enterprise. So that was a real treat.»
Bob Dylan har også vært ettertraktet som musikalsk gjest i såkalte «talk shows» i Amerika. Men den som ble begunstiget oftest med besøk av Dylan var David Letterman. Første gang var i 1984. Da dukket Dylan opp med en trio han øvde sammen med i sin egen garasje på det tidspunktet.
Opptredenen er blitt legendarisk i Dylan-kretser, for Dylan har ikke spilt garasjerock på den måten hverken før eller siden.
Dylan takket også ja til å være musikals hovedgjest da Lettman markerte 10-årsjubileum i 1992. Med et stjernelag i ryggen, så ser vi tydelig at en uinteressert Bob begynner å få skikkelig fot underveis i framføringen av «Like a Rolling Stone»:
Bob Dylan er kjent for å si nei til det meste. Men han har en tendens til å si ja til litt snodige forespørsler. Som da en svensk fyr skulle teste ut om opplevelser er best aleine, eller om man trenger noen å oppleve det med for at det skal ha være en total opplevelse. Dette skjedde da han fikk en mini-konsert med Dylan og bandet, som den eneste i salen.
Nå er altså ikonet – elsket og ikke elsket – i ferd med å runde 80 år. Albumet «Rough & Rowdy Ways» er hans foreløpig siste. Det kom i 2020.
Men ingen blir vel overrasket om det kommer mer fra den kanten. Vi satser på at det er en stund til han banker på døra der oppe.
Frode og Kim
Hva så med den usikre fyren som entret scenen for å synge med et skikkelig band på Fjøsloftet på 80-tallet?
JAMMEN: Kim Therkildsen og Frode Larsen var fryktingydende, men inkluderende, for en usikker sanger som sto på scenen for første gang med band.
Teksten satt som et skudd på hybelen før han ruslet bort på jammen. Men det blei nervøst å stå på samme scene som Frode Larsen, Helge Hovland, Espen Moen, Kim Therkildsen og (mener jeg å huske) Knut Erik Paulsen.
Det lokalt berømte Garasjebandet fikk i hvert fall en fin gjennomgang av første vers av «Knockin' On Heaven's Door» hele fem ganger før Frode Johansen hoppet opp på scenen, overtok stafettpinnen og loset sangen i mål.