Trond Are Berge photography: desember 2011
GODT NYTT NATURVENNLIG ÅR!
Med motiver fra årets siste dag, ønskes alle natur-/fotovenner et riktig Godt Nytt År, med håp om trygghet og samhold- og ikke minst en felles innsats for å bevare det vi har igjen av norsk utmark! Velferds-spiralen legger beslag på stadig større arealer av utmarka vår- arven som skal overføres til våre etterkommere - og som skal forvalte den.
Skal de evne å forvalte siste rest av det vi har av "villmark", må de tas med ut - på tur -slik at de lærer å verdsette naturen.
Tur i Trollheimen på årets siste dag.
Ei standhaftig krokbjørk står som et lite kunstverk i øverste del av skogbandet. Resfjellet, i Meldal, i bakgrunnen.
Siste blåtime 2011.
Lagt inn av Trond Are Berge kl. 31.12.11 Ingen kommentarer:
Solsnu og sommerminner
Javisst er det lenge til sommeren, men det er sannelig noe å se fram til nå som dagene blir "lengre". Min markering av "solsnu" er to motiver fra Samsjøen, i Sør-Trøndelag, en seinsommer-kveld. Vinden, som ofte lar sjøen gå hvit også om sommeren, har latt vannspeilet ligge til nytelse og nytte for fotografen. For det var ingen andre ute på vatnet denne kvelden- utrolig nok. De eneste lydene var noen fjerne trompetstøt fra smålom og av dråpene som forlot årebladene og laget små ringer i vannet.
Jeg drar båten på land og rusler litt oppover furulia for å se etter kveldsmotiver og blir plutselig oppmerksom på at sola skinner gjennom et ørlite hull i restene av gammelfurua. Jeg tror jeg hadde husket akkurat dette synet selv om jeg ikke hadde foreviget det på en bildebrikke.
Og det er det som er så viktig - å mane fram minnene fra sommeren som var - de små detaljene fra turene ved havet, i skogen, på fjellet eller ute i hagen - minner som skaper forventninger og drømmer om kommende sommer.
Drømmer som til sist er et levd liv...
Lagt inn av Trond Are Berge kl. 22.12.11 2 kommentarer:
Nå din egen sydpol
I dag er det ett hundre år siden Amundsen plantet det norske flagget på klodens sydligste punkt. Amundsen var en av flere som nådde polpunktet og på en dag som dette er det grunn til å hylle også de øvrige deltakerne. Uten et stort lagarbeid, med individer med ulik kompetanse, kunne bragden aldri blitt gjennomført...
Det er ikke flere poler å oppdage, men vi kan lage oss mål om å nå egne "polpunkt", enten det er å nå toppen av Snøhetta en vinterdag eller sammen med familien eller venner til storfurua inne i skogen, hvor bålkosen, gløggen og varmen er premien.
Eller det kan ganske enkelt være å bry seg litt ekstra om de en har rundt seg i hverdagen...
Lagt inn av Trond Are Berge kl. 14.12.11 Ingen kommentarer:
Vakre isfjell og - varmere nordområder.
Det er sein kveld ved Isfjorden på Grønlands vestkyst og et skue uten like med enorme isfjell som presses ut i havet etter å ha drevet flere mil ut gjennom Isfjorden. Hastigheten har økt veldig de siste årene og er et resultat av den globale klimasituasjonen. Idag leser vi i avisene at forskerne har kommet fram til at "Togradersmålet" ryker allerede om ti-tyve år i store, folkerike områder på den nordlige halvkule. I Arktis kan temperaturen stige med mer enn 10 grader i slutten av dette århundre!
Vi er glade for en mild høst og forvinter og priser en kortere og mildere vinter. Men klimaforandringene som øker gir langtidskonsekvenser for oss selv (våre barn...) og er urovekkende. Vi leser også idag at Norge er havnet fra 6. til 15. plass på en global klimarangering som er utarbeidet at utredningsbyrået Germanwatch i samarbeid med paraply- organisasjonen Climate Action Network. Det spørs hvor lenge vi kan leve i vår egen boble av velstand og likegyldighet her heime...
Lagt inn av Trond Are Berge kl. 7.12.11 Ingen kommentarer:
Jeg liker mørketida. Det er en periode av året hvor den biologiske klokka synes å bevege seg noe saktere, hvor sinnet får mulighet til langsomt å bevege seg tilbake til en form for nyoppladet modus. Veien mot nyoppladinga kan ganske enkelt gå ut på å sitte foran ovnsvarmen med et stearinlys på bordet, og en duftende kopp kaffe mellom hendene og en god og behagelig låt fra høytaleranlegget. Eller det kan være å tilbringe tid ute i den så mye omtalte blåtimen, når naturen står stille, og det eneste som indikerer bevegelse er månen som gjør sin vante bane over den snødekte fjellheimen. Det var på en sånn dag jeg fanget månen da den pyntet fjellbjørka noen få sekunder. Dager som dette vil det bli mange av framover, inniblant andre dager med snøkav, regn og vinterstormer. Derfor er det et poeng å benytte anledningen til å følge dagens vei mot kveld når det er forhold for det, enten en er ute ved havet, i skogen eller på fjellet.