Forfatterens øyne gløder og hendene danser når han snakker om stjernehimmelen utenfor Mosfellsbær der han bor.
– Jeg ville være astronom for jeg ville vite hvor vi kommer fra, jeg ville ut og finne Gud, men i stedet begynte jeg å skrive for å lete etter mening i ordene. De er egentlig det samme, ordene skal være like lysende som stjerner, men ha mørke mellom deg. I det mørke skjules alt som du ikke forstår, bare skjønner.
Vi er først og fremst følelser, mener Stefánsson.
– Ord skal ikke bare være vakre, de skal også være farlige. Man skal prøve å ha en påvirkning, man skal prøve så godt man kan. Uten ord har vi ikke noe. Hvis vi ser på Bibelen begynte alt med et ord. Selv Gud måtte ha et ord til å skape verden. Han sa lys, hvis han ikke hadde gitt oss det, hadde hun sittet ensom i mørket.
Islandske fotballfans i ekstase: