Förskolepadda | Tankar om digital teknik i förskolan | Sida 2
Publicerad den 20 Okt 2015 av förskolepadda
Flera har frågat mig hur man gör QR-koder. Det är verkligen enkelt!
Kopiera den länk som du vill använda. Det kan vara ett klipp från Youtube, UR eller liknande. Här har jag t ex en länk till ett avsnitt av Tripp Trapp Träd från www.ur.se http://www.ur.se/Produkter/190031-Tripp-Trapp-Trad-Sovkudde
Gå in på en webbsida där man skapar koderna. Det finns många olika sidor på nätet där man skapar QR-koder. En är www.beautifulqrcodes.com
Kopiera in länken, välj färg och klicka på "generate".
Sedan kan du dra koden till ett dokument, skrivbordet eller var helst du vill ha den.
För att läsa av koderna behöver du ladda ner en app som scannar koderna, t ex Scan – QR code and barcode reader eller QR reader for iPad. Dessa är gratis i AppStore och mycket enkla att använda; öppna appen och håll den mot koden, så öppnas klippet i paddan.
Testa dig fram! Det finns massa skoj att använda QR-koder till (och passa på att scanna min kod nedan och kolla in Tripp Trapp Träd!)
IKT-Workshop: Digital skattjakt
Publicerad den 21 Apr 2015 av förskolepadda
Minst en gång per termin anordnar jag en IKT-workshop som alla pedagoger i förskolan bjuds in till. I eftermiddag hade jag och min kollega Bella en workshop tillsammans med 20 pedagoger. Temat för kvällen var digital skattjakt med GPS.
Vi började med information om geocaching som var nytt för alla i gruppen. Det finns mycket bra material att hämta på nätet. Bl a tittade vi på en film på Youtube från en förskola som var ute och geocachade. Jag tycker det är kul att geocaching växte så snabbt från idé till det som är idag, med regler, gömmor, epost-listor, diskussionsgrupper och en webbplats, på bara en månad! Och att det idag finns omkring två miljoner cacher världen över.
Sedan tittade vi lite på appen X-note som kan vara ett alternativ till geocaching. Jag har skrivit det förr, men jag tycker den passar så bra på förskolan eftersom man kan anpassa den till vad man vill göra och hur långt man vill gå. Bella, som har använt den tillsammans med barnen på förskolan där hon jobbar, berättade lite om hur de hade gjort.
Innan vi gick ut och testade fick de som uppgift att fundera på hur de kan använda detta tillsammans med barnen? Vilka tankar väcktes?
Efter den dragningen gick vi ut för att prova! Vi började med att testa X-note. Tyvärr var tekniken inte riktigt med oss, vilket gjorde att det glada humöret sjönk en aning. Men för några fungerade det bra och de kunde skicka och ta emot virtuella meddelanden. Det finns så himla mycket man kan göra med den här appen; skattjakt, tipspromenad mm.
Sedan delade vi in gruppen i fyra mindre grupper för att leta geocacher. Vi hade sett ut fyra cacher som låg nära kommunhuset där vi höll till. Grupperna fick leta reda på två cacher var, sedan återsamlades vi för gemensam fika och reflektion kring våra upplevelser av workshopen.
Det var väldigt roligt att se alla glada miner när de kom tillbaka!! Alla hade hittat cacherna utan problem och jag hoppas och tror att det som kändes struligt med X-note vägdes upp av detta.
Vi kan se massor med användningsomåden att utveckla tillsammans med den här tekniken. Vi pratade om att det nog är bra att gå med mindre grupper, då det kan hända att man lätt tappar fokus/intresset om man inte ser och kan följa kartan.
Det är viktigt att man har kollat innan att tekniken fungerar, och det är nog bra om man har sett ut var man ska gå innan. Det tycker jag att man ska göra tillsammans med barnen. Det är också bra att ha med en penna, för det saknades i tre av våra fyra cacher.
Vi pratade om läroplanen och vilka mål vi kan jobba med när vi geocachar. Jag tror faktiskt vi kan jobba med vilket som helst av dom, det beror ju alldeles på vad vi fyller äventyret med. Några uppenbara mål är i alla fall:
Vi pratade också om att man kan passa på att se sig omkring, berätta om platserna, ge barnen uppdrag mm. Ta chansen att lära sig mer om sin närmiljö.
Tack till alla som var med och gjorde detta till en lyckad eftermiddag!
På virtuell skattjakt
Publicerad den 19 Mar 2015 av förskolepadda
Idag har jag varit på virtuell skattjakt med ett par pedagoger och elva barn från förskolan Skogsbacken. Det var första gången som vi gjorde detta tillsammans med den här barngruppen.
Naturskönt är nästan en underdrift när man beskriver läget på den här förskolan. Den ligger i skogen med en fantastisk utsikt över Mälaren och staden. Dessutom var det varmt och soligt idag, vilket inte gjorde det sämre!
Vi använde oss av appen X-note, som kan liknas vid en variant på geocaching. Jag gillar X-note för att man själv kan anpassa hur långt man vill att barnen ska gå, och man kan lätt göra en tipspromenad eller skattjakt med den. Man kan anpassa svårighetsgraden och man kan förbereda allt innan man ger sig ut.
Barnen fick ett meddelande på iPaden där det stod att de skulle ge sig ut i skogen och leta efter en sak som låg gömd någonstans. På kartan kunde de se var de befann sig och vart de skulle. Med kartans hjälp följde de vägen fram till krysset som låg vid kojan som de byggt. När barnen kom fram till den på kartan markerade platsen dök det virtuella meddelandet upp på skärmen.
Där fick de ett nytt meddelande med en ny position att ta sig till. Bortsett från lite teknikstrul i början, flöt det på bra. Barnen tog hjälp av kartan och förstod åt vilket håll de skulle gå.
När man närmar sig målet står det hur många meter man har kvar, vilket gör det ännu lättare att hitta fram till exakt position.
Vi hade ju gömt en sak i skogen, och för att hitta den behövde barnen kunna svaret på en fråga som ledde dem till platsen där saken låg gömd. Under en liten spång hittade de ett nytt fågelmemory som de tog med sig till förskolan.
Sista meddelandet ledde barnen tillbaka till förskolan där de fick äta frukt och berätta om sina upplevelser av utflykten.
Barnen var positiva, men ett par tyckte att det var lite väl spännande. De visste inte riktigt vad de skulle vänta sig. De undrade om jag kanske skulle ha klätt ut mig till pirat eller något sådant. : )
Vi såg att barnen samarbetade. De hade två iPads med sig och fick samlas kring dessa för att alla skulle kunna se kartan. De turades om att bära iPaden, vilket de gärna ville eftersom de då fick en tydlig upplevelse av att de själva styrde punkten som flyttade sig närmare målet.
Förskolan ska sträva efter att varje barn utvecklar sin förståelse för rum, form, läge och riktning och grundläggande egenskaper hos mängder, antal, ordning och talbegrepp samt för mätning, tid och förändring. Lpfö 98/10
Att följa en karta kan ses som en matematisk aktivitet där barnen får lokalisera sig och förstå sin omgivning ur ett annat perspektiv.
Appen X-note hittar du HÄR.
Bara den som skickar meddelandet behöver ha appen, inte den som ska ta emot det. GPS krävs för att det ska fungera. Håller man sig alldeles i närheten av förskolan kan det fungera med förskolans trådlösa nätverk. Man får prova sig fram.
För att skicka ett virtuellt meddelande öppnar du appen och följer de enkla instruktionerna:
1. Skapa ett meddelande
2. Göm det på kartan
3. Skicka iväg det (via mejl eller sms)
Jättekul och klart värt att testa om du inte redan gjort det!
Publicerad den 12 Mar 2015 av förskolepadda
Under hösten har jag varit med och planerat för förskolans kompetensutvecklingsdag. Vi bjöd in Markus Bergenord som är digitalista på förskolan Katarina Västra i Stockholm. Jag har varit på studiebesök där för ett par år sedan och jag har lyssnat på Markus på Reggio-institutets konferens Digital teknik i förskolan. Båda gångerna har jag gillat hans sätt att betona samspelet mellan det digitala och analoga. Det Markus beskriver är kreativt och oerhört inspirerande. Inte sällan ser man det som barnen gör med digital teknik som en belöning eller pacificering, men hur kan det användas på ett annat sätt?
I måndags var det äntligen dags och Thomas arena i Strängnäs fylldes av trehundra pedagoger från förskolan.
Markus gav en bild av hur tekniken idag har förändrat samhället och saker som hänt tack vare den nya tekniken. T ex nya jobb som dykt upp, så som apputvecklare och youtubare.
Åhörarna fick reflektera över sin egen personlighet när Markus visade grafen Diffusion of innovation av Everett Rodgers. Hög igenkänningsfaktor och goda skratt! Vågar man se sig själv där man verkligen befinner sig? Hur ställer vi oss till digital teknik i förskolan utifrån den här grafen? Hur som helst behövs både innovators (innovatörer) och laggers (de som är sena att ta till sig nya saker).
Vi fick se filmer från verksamheten och Markus beskrev hur de började att utveckla miljöer med digital teknik hos de yngsta barnen i förskolan. Vi fick se hur barnen gavs möjlighet att vandra mellan olika uttryck. Underbart!
En sak som togs upp var det här med tillgänglighet. Har barnen tillgång till utrustningen hela tiden, eller kommer den bara fram lite då och då? Inte undra på i så fall om barnen blir ivriga och bråkar om den, när de vet att den snart åker in i skåpet igen?!
Jag tror att innehållet kan vara en orsak om det upplevs som ett problem att alltid ha paddan framme, tillgänglig. Alltså, att man inte har tänkt klart om vad som ska finnas på paddan och varför? Konsekvensen blir att den ligger undangömd eller kanske att det endast är pedagogerna som använder den.
Markus lyfte även en sak som jag så ofta uppmuntrat till på mina sk. ipadkurser; att fundera på hur man kan dra nytta av och använda tekniken tillsammans med det vi vanligtvis gör. Pedagogisk nyfikenhet! Är det barnens verktyg eller jättestora kameror som pedagogerna springer runt med?
Vi fick en god inblick i barnens skapande i Minecraft. Jämför med Lego. Vilka likheter/ skillnader kan vi se? Vilka möjligheter ger det barnen och oss? Intressant. Jag frågar mig varför det ena är mer accepterat än det andra? Hur var det nu? Är vi innovators eller laggers, eller något där emellan?
Många gånger under föreläsningen betonade Markus det kommunikativa! Jag tror att det är så digital teknik används som bäst! Som ett uttryck bland andra, som barnen får göra sig hörda med. På många olika sätt.
Under föreläsningen skrev jag ner några frågor att diskutera i arbetslagen:
1. Vad i föreläsningen gjorde starkast intryck på er?
2. Vad ger vi barnen för möjligheter att undersöka och experimentera med den digitala teknik vi har på förskolan?
3. Vilket pedagogiskt innehåll vill vi ha på våra iPads? Kan ni motivera varför ni har de appar ni har?
4. Hur kan vi använda tekniken som ett komplement till det som vi vanligtvis gör/har i vår verksamhet?
5. Vilka tankar om lärmiljöer (i en digital kontext) väcktes hos er under föreläsningen? Hur kan vi använda digital teknik i våra miljöer på förskolan?
6. Hur skulle vi kunna använda digital teknik som en röd tråd mellan avdelningarna. Vad vill vi erbjuda de yngsta barnen och vad de äldsta?
Länk till Markus blogg: www.digitalistan.se
Publicerad den 20 Feb 2015 av förskolepadda
Innan jul läste jag boken Mediepedagogik på barnens villkor, red. Ulla-Karin Lundgren Öhman. Det är en antologi med tolv kapitel av olika skribenter med anknytning till förskolan.
Ulla-Karin skriver i förordet att hon själv länge har saknat en bok som denna. Det har jag med, så jag blev glad när jag såg att den var på gång!
Den här boken beskriver inte appar eller hur tekniken i sig fungerar, vilket känns skönt! Visst behöver vi tips på appar, men långt viktigare är det att diskutera vad vi gör och varför. Och för vem.
Det pedagogiska barnperspektivet är tydligt i boken, och allt är kopplat till aktuell forskning och läroplanen.
Mer än så skriver jag inte här och nu. Jag har skrivit en utförligare recension som kommer ut på Förskoleforum.
Men en sak kan jag säga; köp eller låna boken och låt dig inspireras (gärna tillsammans med dina kollegor, såklart!), för här finns gott om inspiration att hämta!
Publicerad den 5 Feb 2015 av förskolepadda
Publicerad den 14 Sep 2014 av förskolepadda
I onsdags var jag på en lång föreläsning med Gunilla Dalberg. Det var mycket intressant att lyssna på henne och få ta del av de erfarenheter hon fått genom sina resor och möten med barn, forskare, politiker, pedagoger och andra. Vilken erfarenhet! Efter föreläsningen hade jag en känsla av att vi gör saker svårare än vad vi behöver. Att det viktigaste är att vara här och nu tillsammans med barnen. På riktigt, helhjärtat. Vi måste lyssna mer på barnen! Dra ner på möten och papper..
Just nu läser jag en bok som jag vill tipsa om! Den heter Design för lärande i förskolan och är skriven av Annika Elm Fristorp och Fredrik Lundstrand. Boken handlar om hur vi ser på barns lärande; hur går lärande till och hur kommer det till uttryck. Boken presenterar ett designteoretiskt, multimodalt perspektiv på både lärande och aktiviteter.
Läsaren får en bakgrund till det som är idag, med den reviderade läroplanen med ett förtydligande av förskolans pedagogiska uppdrag. I den reviderade läroplanen lyfts lärandet fram särskilt tydligt. Hur kan vi fånga lärandet i stunden och hur kan det synliggöras? Design för lärande – Hur får barnen tillgång till rum och material?
I anslutning till att jag läser boken har jag lyssnat på Maria Olsson från Linnéuniversitetet, som föreläste om Design för lärande utifrån boken. Maria beskrev vad semiotik är (hur vi skapar tecken för att förmedla oss) och hur barnen är teckenskapande i en social kontext. Dvs att barn gestaltar sin kunskap och erfarenheter av världen med olika tecken som kan vara teckningar, bilder, gester, ljud, film mm.
Maria pratade om att förskolan är en seende praktik. I barnens lärande använder vi oss mycket av sång, ljud, rörliga bild, stillbilder för att skapa sammanhang och mening. Därför är det viktigt att förskolan har en ateljé.
Kopplat till digitala medier så står det återigen klart att tekniken i sig (iPads osv) inte är intressant. Det som är intressant är HUR vi använder den. Använder vi den i en social, kommunikativ skapandeprocess? Låter vi barnen använda iPaden till att ta bilder och filma med? Låter vi barnen göra det så kan vi få närma oss deras tankar och perspektiv.
Maria pratade också om att förskolan är som ett litet samhälle, men barnen lever ju i hela samhället och det är viktigt att vi tar tillvara på barnens intressen och erfarenheter de har med sig till förskolan. Barnen ska få uttrycka sig och bli lyssnade på. De ska få ta plats i hela samhället. Det handlar om demokrati. Då vi låter barnen skapa berättelser (gärna med hjälp av digitala medier) får vi en större förståelse för barns upplevelse av världen, ur deras perspektiv.
Att filma är ett sätt att få uttrycka sig med många olika tecken, multimodalitet. Filmen innehåller ju färg, ljud, gester, bild. Jag kom att tänka på en kollega till mig som har låtit några barn filma sin lek som pågått under en längre tid. Barnen har sedan fått välja ut vilka klipp som ska användas och vilken musik som ska spelas till. Barnen har arrangerat scener i efterhand för att det ska passa i filmen. De har själva lagt på berättarröst och slutligen kunnat visa sitt verk för andra. Barnen var tydliga med hur de ville ha filmen och de var självkritiska, men också mycket stolta. Jag fick se filmen och den berörde mig mycket för den är så äkta och helt och hållet barnens.
Så lyssna och låt barnen göra sig sedda och hörda på alla tänkbara sätt!
…på problemet med alla post IT-lappar som sitter på datorn, paddan, ligger löst i väskorna ser ut att vara löst för min del!
På senaste tiden har jag haft svårt att hålla för många saker i huvudet och allt måste skrivas ner. Det blir ofta gjort på en liten lapp som jag sätter på något bra ställe. Tyvärr lossnar ju lapparna ganska snabbt och dom försvinner. Då önskar man att man kunde ha allt samlat på ett och samma ställe. Det har jag nu.
Jag har skaffat appen abcNotes! Den passar mig perfekt! Numera skriver jag mina "kom ihåg" på en digital post IT-lapp som jag alltid har med mig och jag slipper oroa mig för borttappade lappar.