Ibland uppskattar man sina barn lite extra! I dag fick jag ett mail med lite roliga bilder. Det är alltså inte mina barn, tack och lov! Rubriken var "Varför pojkar behöver föräldrar!" och innehållet visar verkligen varför...
Jag brukar fundera på hur man behåller lugnet, hämtar kameran och tar kortet...
En del påstår att det måste vara pappor som tar korten, en mamma skulle bara bli hysterisk! Pojkar behöver föräldrar som ser efter dem, helt klart!
Kärleken till mina barn blir bara större och större.
Upplagd av Nina kl. 15:51 Inga kommentarer: Länkar till det här inlägget
I dag var mina två yngsta barn och jag och tittade på en vän som gifte sig. Det är så härligt att få se två unga människor som står längst fram i en fullsatt kyrka. De håller om varandra och njuter av vackra sånger deras vänner sjunger. Både bruden och brudgummen strålar av lycka och alla vi andra försöker hålla tårarna tillbaka. När jag står i kramkön som leder fram till brudparet efter vigseln säger brudgummen till sin vän:" Det här vill jag göra om, det var en sån känsla att få vara med om det här!" Det ska tolkas rätt... Bruden var så strålande vacker och eftersom hon är florist så var det enormt vackra buketter som tärnor, näbbar och hon själv hade. Även hennes hår var prytt med rosor. Vill du se hennes skor så hittar du dem här, de var underbara.
Jag hade laddat väskan med näsdukar, sonens fina kamera, läppstift och "10minutersskor". Det jag missade var att stoppa i kamerabatterierna som Albin sett till att ladda åt mig. Det blev fotografering med mobilen istället vilket resulterade i en rad halvdåliga bilder. När vi åkte hem igen hade jag två barn i bilen som tyckte att de hade varit med om något fantastiskt. De har inte varit med på så många bröllop så de tyckte det nästan var magiskt. Alice, 5½ år, satt och planerade sina storasyskons bröllop, hur hon och Axel ska vara brudnäbbar. Jag sa att jag tycker de kan vänta några år till, fast jag själv gifte mig ung, 20½ år. I morgon är det 23 år sedan jag stod brud i Kristina kyrka i Sala! Oj, tiden går...
Upplagd av Nina kl. 19:40 2 kommentarer: Länkar till det här inlägget
Har du läst del 1 av mitt utdrag från boken "För stressade mammor"? Inte? Då hittar du det här nedanför... Jag håller det jag lovar så här kommer några punkter till ur boken:
27. Ögonblick av stillhet är viktiga för din mentala hälsa. Sätt undan en tid och plats där du får lov att vara dig själv. Låt stillheten fylla din inre källa med ny kraft att orka med vardagsslitet. En mamma med båda fötterna på jorden är en lycklig mamma.
28. Låt inte oro och ängsliga tankar ta ifrån dig glädjen med att vara mamma. Att tänka på familjens bästa skall inte vara ett heltidsjobb. Lär dina barn att vara försiktiga när du inte är i närheten.
35. Om du vårdar dina barn varje dag som de underbara skapelser de är, kommer det andra att fungera av sig självt. Älska dina barn. Det är kärleken som betyder något och som varar.
Kom ihåg att det gäller både mamma och pappa! Den här veckan är de små A:na hos pappa och det känns tomt, samtidigt som jag vet att det är nu som jag får göra saker klart, ostört och när jag vill. Barnen är absolut det bästa jag har! De ger mig både glädje och bekymmer, men vad vore jag utan dem?
Det som är så fantasktiskt är att alla åldrar har sin charm, för så är det. Från den gulligaste nyfödda lilla bäbispojken till den vuxna unga mannen som ändå är min son! Jag har ju stor åldersskillnad på mina barn så jag är ju både dagismamma, skolmamma och mamma till två som tagit studenten... För några år sedan, tror Alice var 2 år, fick jag frågan: "Känner du dig som småbarnsmamma eller tonårsmamma?" Det hade jag inte tänkt på tidigare men svarade: "Jag är bara mamma!"
Upplagd av Nina kl. 17:08 Inga kommentarer: Länkar till det här inlägget
Etiketter: barnen, boktips, mammalivet
Jag fick för några år sedan en liten, liten bok med titeln "För stressade mammor". Den kändes lite aktuell nyligen och så tog jag fram den för att läsa. Jag tror inte att jag en ensam om att känna det som att tiden inte alltid räcker till till alla. Så jag vill ge dig några tips från boken till dig, vare sig du är mamma eller pappa... Jag plockar några av råden därav de olika siffrorna.
1. Ha tålamod med dig själv. Att bli en bra mamma är en färdighet som man lär sig med varje ny erfarenhet.
6. Gör det till en regel att ge (och ta emot) kramar, pussar, klappar och smekningar. Hitta på nya, enkla sätt att visa kärlek, erkännande och uppmuntran. Barn behöver närhet.
(Det gör mammor också!)
12. När du blir stressad och dina barns krav på dig blir outhärdliga, bed en stilla bön om att inte tappa tålamodet. Ta en time out. Räkna till 10 (eller 100 om det behövs).
23. Skäm bort dig själv ibland. Du är värld att få njuta av livets goda. Vare sig din passion gäller choklad, skor eller en eftermiddagslur... ta för dig!
Inser att det finns så många råd jag vill dela med dig så jag återkommer med fler en annan dag. Dumt att ge dig för mycket att tänka på så här en måndagkväll! Men jag lovar att det kommer fler...
Upplagd av Nina kl. 20:09 1 kommentar: Länkar till det här inlägget
Alice och jag hittade en tom bakpulverburk som hon ville ha lite finare. Jag frågade om hon ville att vi skulle klä den med papper eller tyg. Det blev rosablommigt tyg! Jag satte fast tyget med spraylim så det tog bara ca 2 min att få det snyggt... Sen ville hon ha ett band, men ingen rosett. Vi fäste bandet med en brads så det skulle sitta kvar.
Till hennes lycka kom jag på att hon hade en till burk bland sina kökssaker så hon valde ett turkost tyg. Locket vet jag inte var det tagit vägen så vi får kanske snygga till kanten inuti burken. Det gjorde vi inte nu, som du kanske ser...
Så på några få minuter har hon fått två "sommarburkar" som hon kallar dem! Misstänker att det kommer att bli fler i hennes rum. Som de flesta 5-åringar är hon expert på att samla på sig småsaker och gömma undan dem i burkar och väskor... I morgon gör vi kanske en liten "tandask" till en kusin som kanske börja tappa tänder snart. Axels cykelkedjan ska sättas på plats först bara.
Upplagd av Nina kl. 16:45 1 kommentar: Länkar till det här inlägget
En professor stod inför sina filosofistudenter med några föremål på bordet framför sig. När lektionen började lyfte han under tystnad upp en mycket stor och tom majonäsburk av glas och började fylla den upp till kanten med golfbollar. Han frågade sedan sina studenter om burken var full. Studenterna samtyckte till att den var det. Då lyfte professorn upp en ask med småsten och hällde dem i burken. Han skakade den lätt. Småstenarna rullade ner i tomrummen mellan golf bollarna. Återigen frågade han studenterna om burken var full. De höll med om att den var det. Därefter lyfte professorn upp en ask med sand och hällde sanden i burken. Sanden fyllde upp resten av tomrummen. Han frågade ännu en gång om burken var full. Återigen svarade studenterna med ett enhälligt 'ja'. Då lyfte professorn fram två koppar kaffe som stått under bordet och hällde hela deras innehåll i burken, vilket effektivt fyllde upp det återstående tomrum som kunde finnas kvar mellan sandkornen. Studenterna skrattade. Nu, sa professorn medan skratten klingade ut, vill jag att ni tänker er att den här burken representerar ert liv.
Sanden representerar allt annat - småsakerna. Om ni lägger sanden i burken först, fortsatte professorn, går det inte att få plats med golfbollarna eller småstenen. Samma sak är det med livet. Om du lägger all tid och energi på småsaker finns det inte plats för det som är viktigt för dig. Så, var uppmärksam på det som är oumbärligt för din lycka och förnöjsamhet. Umgås med dina barn. Ta med din partner ut på middag. Ägna en omgång till, åt det som gör dig passionerad. Tids nog kan du städa huset och annat som är mindre viktigt. Ta hand om 'golfbollarna' först - sakerna som verkligen betyder något. Återställ det som är viktigast i ditt liv. Resten är bara sand. En av studenterna räckte upp sin hand och frågade vad kaffet representerar. Professorn log och sade, jag är glad att du frågar.
Upplagd av Nina kl. 21:27 1 kommentar: Länkar till det här inlägget
Etiketter: mammalivet, tänkvärt, vänner
Upplagd av Nina kl. 10:47 2 kommentarer: Länkar till det här inlägget
Tack Camillha för denna fina utmärkelse! Min första och kanske enda award...
länka till personen man har fått awarden av
välja sju andra bloggare att ge awarden till
lämna en kommentar i deras blogg om att de har fått awarden
Så här kommer sju fakta om mig:
behöver skapa för att må bra
vill lära mig spela bas, elbas inte kontrabas
älskar att sjunga i gospelkör (men saknar en nu)
kommer att ta MCkort i framtiden
har 4 Star Wars-nördar till barn, 5-21 år
har haft ankor, höns, hästar, kaniner, hund, katt samtidigt
vill köra rally
De jag vill skicka min award till är mina vänner irl eller bloggvänner:
Fatima - Tess - Rebecca - Emelie - Bagarstugan - Fröken Elsa - Lina
Tack för att ni är såna inspirationskällor!
Upplagd av Nina kl. 21:06 1 kommentar: Länkar till det här inlägget
Etiketter: award, uppmuntran
10 april är tydligen Sveriges vanligaste födelsedagen! Hittade en artikel om det på aftonbladet.se och kollade upp hur många vänner jag har på Facebook som fyller år då. Det var 3 st! Klicka här för att läsa artikeln.
Jag är född 8 augusti 1966 och fick även en kusin på min födelsedag några år senare. Några kompisar i skolan var också födda samma datum. Jag tror jag hade 5 vänner med samma födelsedag som jag. När jag fyllde 22 år fick jag min allra bästa födelsedagspresent någonsin: Albin! Han är alltså född 880808. En lyckodag enligt kineserna som försökte pressa ut sina barn den dagen.
På vår första gemensamma tårta året efter stod det "123". Albins 1-årsdag och min 23-årsdag. I sommar har vi 66-årsfest. Då är han lika gammal som jag var när jag fick mitt första barn och jag är jämngammal med min mamma när hon blev mormor. Jag har sagt till Albin att jag inte behöver bli farmor än på ett tag...
När min syster fick sitt första barn, Jesper, den 12 juli 2003 var vi alla glada, men tror du inte att jag lyckades med konststycket att föda mitt fjärde barn på Jespers 1-årsdag? Skämdes lite att jag "trängde mig in" på hennes sons födelsedag, men dagen efter Jespers 2-årsdag och Alice 1-årsdag fick syrran en liten Linus! Han kanske tyckte att det redan var fullt den 12:e och ville ha en egen dag.
Hur har du det med dubbla födelsedagar i din närhet? Hur många känner du som fyller år samma dag som du?
Upplagd av Nina kl. 23:16 1 kommentar: Länkar till det här inlägget
Upplagd av Nina kl. 22:37 1 kommentar: Länkar till det här inlägget
Påskens höjdpunkt, påskdagen är snart till ända... Det har varit en skön dag! Insåg för ett tag sedan att jag faktiskt är ledig i morgon också, det hade jag missat. Disken står kvar efter dotterns 20-årsfest med släkten, tar den i morgon.
Jag hittade en mycket intressant debattartikel på aftonbladet.se som handlade om Nya testamentets trovärdighet. Här kan du läsa den! Jag tyckte den var mycket intressant eftersom den är skriven av tre män som är insatta i ämnet.
Här är några utdrag ur artikeln, men läs gärna hela:
"Somligas åsikt att de nytestamentliga berättelserna är legender, visar endast en djup okunnighet om både historiska fakta och mytbildningens långa process. Nya testamentets tidigaste böcker skrevs cirka 20 år efter Jesu död, när ögonvittnen fortfarande var vid liv. Denna tidsrymd är för kort för mytbildning. Nyare bibelforskning pekar på den muntliga traditionens tillförlitlighet. Redan Jesus kan ha lärt lärjungarna att tradera vissa stycken och mycket av det som sedan skrevs ner hade funnits i det memorerade materialet. Den judiska tekniken att memorera var lika säker som skriftligt material. Det finns därför ingen lucka mellan Jesus och texterna 20 år senare. Ögonvittnena och det memorerade materialet är starka argument för textmaterialets sanningshalt rent historiskt. "
Bibeln är ingen sagobok utan en historiebok vi har användning av även idag. Vi kan lära oss så mycket av den som kan hjälpa oss dagligen.
Nu ska jag snart krypa i säng efter en härlig påskhelg som tydligen förtsätter i morgon!
Upplagd av Nina kl. 22:11 2 kommentarer: Länkar till det här inlägget
Vi firar påsk. Jesus är uppstånden från det döda och lever idag! Vi firar inte att Jesus dog vid år 33 utan att han faktiskt uppstod. Jag har en sång som jag tycker om att sjunga och det handlar om vad Jesus gjorde för oss när han dog. Här finns den! Det är ofta maten och godiset som hamnar i fokus vid påsk. Inte så konstigt eftersom det är mycket som ska fixas runt maten och det är runt bordet vi samlas och firar påsk. Påskriset har plockats in och påsksakerna är på plats. Underbara pärlhyacinter pryder matbordet och det känns verkligen som våren är här! I går sopade de gården och alla vägar så idag har cyklarna tagits fram. Alexandras pojkvän Andreas har fixat Axels och Alice cyklar, så glädjen var stor... Glad påsk på dig och kom ihåg varför vi firar påsk, inte Jesu död utan vi firar hans återuppståndelse!