SOV-språk (Subjekt–Objekt–Verb-språk) er gruppen av språk som har subjekt, objekt og verb i denne rekkefølgen i nøytrale setninger. Et eksempel på hvordan en setning hadde vært hvis norsk hadde vært et SOV-språk er jeg deg elsker. I et slikt eksempel på subjekt-objekt-verb-språk vil også dativ styre den infinitive formen som lukkes av adjektiviet. Eksempler på SOV-språk er de tyrkiske språkene, tysk (i underordnede setninger), baskisk, latin, hindi/urdu, tamil, japansk, koreansk, farsi, tamilsk og tibetansk. Andre typer av språk, foruten SOV, er SVO-språk – de fleste indoeuropeiske språk, som norsk, engelsk, tysk, fransk og russisk VSO-språk – blant annet arabisk VOS-språk – blant annet madagassisk OVS-språk OSV-språk (omdiskutert om slike språk virkelig eksisterer) Kategori:Språktypologi