- Norge diskriminerer | ABC Nyheter
- Norge diskriminerer
9. feb. 2009 09:37 – Oppdatert 9. feb. 2009 20:14
Ann Marie MacCreath mistet sin far på dykkeroppdrag i norsk sektor av Nordsjøen. Hun nektes kompensasjon for tapet. Foto: Ola Karlsen/ ABC Nyheter
<pSkotske Ann Marie MacCreath er bitter. - De bringer skam over Norge, sier hun om Nemnda for pionerdykkerne. Hun er nektet kompensasjon etter sin avdøde far, mens hennes norske venninne har fått oppreisning.</p
Gatehouse of Fleet/ Hundvåg (ABC Nyheter): Med en knapp måneds mellomrom døde fedrene deres. De var da den andre og tredje dykkeren som døde på norsk sokkel, ifølge offisielle tall. Og de jobbet på samme plattform, med samme arbeidsgiver og var underlagt det samme norske regelverk.
Men kun en av døtrene har fått en kompensasjon fra den norske stat.
- Jeg skjønner ikke hvorfor Ann Marie er nektet kompensasjon for sin fars død, sier norske Elin Lally.
- Og min far var også til stede da Elins far døde..., sier skotske Ann Marie MacCreath.
De to døtrene av de avdøde britiske pionerdykkere Thomas Lally og Mike Brushneen, har nå funnet sammen. Det skjedde etter at norske Elin Lally fikk sin kompensasjon fra Nemnda for pionerdykkerne, sammen med sin skotske halvbror.
Norske Elin Lally har fått oppreisning. Hun mistet sin far en knapp måned før skotske Ann Marie MacCreath. Foto: Ola Karlsen
Men ingen av dem skjønner hvorfor familien til Mike Brushneen ikke kvalifiserer til det samme. Begge jobbet på plattformen «Ocean Viking» i norsk sektor våren 1971, begge bodde i Stavanger og begge betalte skatt til Norge.
Elin er født i Norge, men det samme er de to småsøsknene til Ann Marie som selv er født i Skottland.
Hun var fem og et halvt år gammel da faren døde på en jobb som bidro til å sikre Norge oljemilliardene.
- Jeg har lett etter informasjon om ham på internett mange ganger.
- Men da jeg fikk et treff på navnet hans for et drøyt år siden stoppet jeg opp, slo av datamaskinen og lagde en kopp kaffe. Så var det tilbake for en ny titt før jeg gikk til sengs og tenkte over saken. Dagen etter bestemte jeg meg for å ta kontakt med ham som hadde lagt ut etterlysningene - en representant for Nordsjødykkeralliansen, sier MacCreath.
Det var først da hun ble klar over at det var en mulighet for at familien kunne ha rett på kompensasjon.
- Norge skal ha honnør for at de forsøker å gjøre opp for seg, sier hun.
- Men når ei nemnd så nekter oss kompensasjon for våre tap, så bringer de skam over Norge. Regjeringen gjør det ikke, men Nemnda gjør det.
- Jeg forstår ikke hvorfor Ann Marie og søsknene ikke får en kompensasjon når jeg og min bror har fått. Våre fedre døde med én måneds mellomrom på samme rigg!, fastslår Elin Lally.
- Men jeg tror ganske enkelt Nemnda ikke vil åpne døra i forhold til utenlandske søkere. Det vil være å åpne pandoras eske, sier venninnen som nå bor like utenfor Stavanger med sin familie.
Mens skotske Ann Marie MacCreath føler seg motarbeidet av nemnda, roser norske Elin Lally Nemnda for oppfølgning og støtte.
- Jeg kunne ringe dem når jeg ville, Nemnda var en voldsom støtte for meg. Det er en helt annen opplevelse enn den Ann Marie har....
I november fikk MacCreath og en rekke andre britiske enker og etterlatte et negativt svar på sin søknad. Det vises til et kriterium om at avdøde ikke var «fullverdig medlem av Folketrygden».
- Men i kriteriene står det ingenting om «fullverdig medlemskap», det står «medlem» og min far var med i det norske velferdssystemet, sier Ann Marie MacCreath og viser til papirer som underbygger hennes syn.
«Da han døde ble han ansett for å være omfattet av folketrygdlovens bestemmelser begrenset med rett til ytelser ved yrkesskade», heter det i et brev fra NAV Utland datert 31.10.08 med trygdeinformasjon til Nemnda.
Det samme synes å være tilfelle for Elin Lallys far. I et dokument datert etter hans død, 14.12.71, fastslår daværende Rikstrygdeverket at han var tilknyttet den samme trygdeordningen.
- Men jeg er usikker på om min far hadde noen ekstra ordninger, innrømmer Elin Lally.
I brevet om Ann Maries far fastslås det også at han ikke har hatt et «fullt medlemskap i folketrygden».
Men i tiden etter avslaget har MacCreath - og andre - forsøkt å avklare hvor kravet om «fullt medlemskap» dukker opp. De har spurt Nemnda om avklaring, men har ikke fått noe svar.
I en bok («Dog fred er ej det beste») som kom ut i august 2006 går Nemndas leder Stein Husby gjennom saken fra hans jurdiske ståsted. Han skriver at problemstillingen ikke er behandlet i forarbeidene eller mandatet til dykkernemnda, og at de har valgt å basere seg på en 29 år gammel utredning (NOU 1980:11) om praksis.
Den ble lagd ni år etter at fedrene til MacCreath og Lally omkom.
Dagbladet har tidligere omtalt situasjonen for de britiske etterlatte og i desember stilte Stortingets kontroll- og konstitusjonskomite Dag Terje Andersen som ansvarlig statsråd, noen spørsmål.
I sitt svar - datert 15.12.08 - henviser statsråden til Nemnda. De skal ha gjennomgått Stortingets tidligere vedtak og «ikke kunnet finne rettskildemessig grunnlag for å utvide kompensasjonsordningen til også å omfatte medlemmer med bare begrenset medlemskap».
Men statsråd Andersen innrømmer også at «Nemndens vedtak bygger således på deres fortolkning av de kriterier som er fastsatt for kompensasjon».
De britiske etterlatte vil neppe slå seg til ro med saken slik den nå står. Ann Marie MacCreath sier at hun allerede har vært i kontakt med advokater for å vurdere et eventuelt søksmål.
I sitt svar til stortingskomiteen velger arbeids- og inkluderingsminister Dag Terje Andersen å plassere det juridiske ansvaret for en eventuell feiltolkning hos Nemnda:
«Det er således nemnden og ikke staten ved departementet som eventuelt må saksøkes etter eventuelt avslag på søknad om kompensasjon», skriver han.
Men Sivilombudsmannen er ikke sikker på at staten har gjort sitt beste for å informere om kompensasjonsordningen.
I et brev til AID ber han om at de vurderer å sende brev til om lag 3000 utenlandske statsborgere basert på lister over de som fikk norsk dykkersertifikat i de aktuelle årene.