Ægtepagt/særeje af virksomhed - hvad er fair - Side 3 - Amino.dk
Iværksætter Debatten Amino » Alt det andet.. » Cafe og hygge » Ægtepagt/særeje af virksomhed - hvad er fair overfor partneren?
Ægtepagt/særeje af virksomhed - hvad er fair overfor partneren?
Tilmeldt 2. mar 11Indlæg ialt: 7.298
en mindre virksomhed på
grund af ejerens eller ejernes skilsmisse pludselig skal enten opdeles eller optage et så stort
lån til dækning af et boslodskrav i en skilsmisse - at virksomheden i realiteten er på vej mod
Hvis der er talt om en talentfuld lille virksomhed, der opfylder genuine behov hos sine kunder,
er det i mine øjne trist - og situationen kunne være undgået ved rettidig omhu.
Det er der nok ikke mange der er uenige i. Det er også trist, hvis et ægteskab opgives fordi der er uenighed om det, så det væsentlige er, at man er enige. Konen der måske som beskrevet kommer til at tjene mest og bidrage mest til hus og dagligdag, kan ha lige stort behov for at være sikret ved skildsmisse.
Der hvor i alle fald jeg var uenig var når du skrev:
Dit helt primære ansvar er over for den virksomhed og de medarbejdere du har ansat/ansætter i den og det er uansvarligt vanvid at æventyre den virksomhed på dit ægteskabs alter...
Du kan med statistikken i hånden se i øjnene, at der er 67% chance for at dit forhold bringes til ophør Det primære ansvar når man indgår ægteskab er ægteskabet og de børn der måtte komme i det - herunder villighed til at tro, at man ikke bliver en del af de 67%. Det forhindrer så slet ikke, at man ofte bør indgå fornuftige ægtepagter - men at ha det som primært ansvar ved indgåelse af ægteskab, lyder juridisk og empatiløst.
Jeg kender bestemt eksempler, hvor forretningen er mandens, men hvor begge ofrer mindst lige meget på at den OG på at, hele hverdagen skal fungere, (faktisk flere hvor manden kun kan drive sin forretning under opbygning, ved at konen tjener pengene ved sit daglige arbejde) og der ville en ensidig ægtepagt ikke nødvendigvis være det eneste rigtige
Venligst John H http://johnhannover.blogspot.dk/ Amino-karma 46
Tilmeldt 1. aug 12Indlæg ialt: 6
Først vil jeg gerne takke alle jer der kommer med gode indlæg. Jeg følger spændt med i debatten.
Advokat Jacob Berner Rue:... hvor en mindre virksomhed på grund af ejerens eller ejernes skilsmisse pludselig skal enten opdeles eller optage et så stort lån til dækning af et boslodskrav i en skilsmisse - at virksomheden i realiteten er på vej mod lukning. Hvis der er talt om en talentfuld lille virksomhed, der opfylder genuine behov hos sine kunder, er det i mine øjne trist - og situationen kunne være undgået ved rettidig omhu...
Det er præsis denne situation jeg gerne vil sikre mig imod. Jeg er egentlig ikke interesseret i at sikre værdien af virksomheden som sådan, men kun beskyttelse mod at skulle optage kæmpe lån eller evt blive tvunget til salg af dele eller ligefrem lukning af virksomheden.
Fandt lige en artikkel på business.dk som fortæller at den selvstændige kan stå med håret i postkassen pga skilsmisse. Det er pga at skilsmissereglerne ikke tager højde for at den selvstændige virksomhed i mange tilfælde er den selvstændiges "pension" og eftersom pensionsordningerne som udgangspunkt er særeje så kan man komme ud for at partneren har pensionsordninger som særeje og f.eks. manden bliver tvunget til at dele hans "pension" i form af virksomheden.
- Såfremt man skulle sikre andelen, så ville jeg nok vælge skilsmissesæreje for andele, men ikke udbytte og ellers fællesøkonomi. Herved er partneren sikre bedre ved død som nogle af jer også har nævnt.
- Såfremt man ikke skulle sikre andele, så vil det vel kun være rimeligt at man deler alt, også pensionsordningerne, såfremt virksomheden er den ene parts pension.
Det er et kompliceret emne. På den ene side så kan man sige at hvis man tror på forholdet så burde man ikke bede om særeje, men man kan vel også vende den om og sige at hvis den anden part tror på forholdet så er særejen ligegyldig da man ikke får brug for den?
Tilmeldt 27. apr 11Indlæg ialt: 19
Hej Deka
Jeg synes at du skal tale med hende om det. Det nytter ikke noget at komme til hende med en beslutning om noget der er så vigtigt - allerede her kan kimen til noget skævt blive lagt.
Og så synes jeg at du skal huske på at hun allerede ER medejer af "dit" firma. Da I har et barn sammen er I til evighed knyttet sammen - på godt og ondt - og det er umuligt at være en tilstedeværende far samtidig med at du er iværksætter. Du har sikkert allerede trukket ret meget på hende mht. at tage barsel (tog du selv barsel da barnet var under 1 år?) og senere i institution med at hente og bringe, lave mad, putte, være der når barnet hygger alene men pludselig har brug for hjælp. Og du kommer til at trække på hende i mange år frem; Og endnu mere hvis I får 2-3 børn.
Så tænk på at hun er basis for at du kan koncentrere, prioritere og fokusere på din forretning. Uden hende kunne du ikke gøre det til de 7 cifre. Og derfor skal hun selvfølgelig have del i JERES firma. Synes jeg :)
Tilmeldt 19. okt 08Indlæg ialt: 668
Det er ikke kun et spørgsmål, som du skriver i din overskrift, hvad der er "fair" overfor alle. Spørgsmålet er, hvad der er bedst for alle. Og vi er enige om, at det bedste - og det vi regner med - er et ægteskab til døden jer skiller.
Men ved skilsmisse er det værst, hvis alle bliver uvenner, for så er der risiko for, at ingen kan bibeholde de indtægtkilder, de hidtil har haft. Resultatet er, at ingen har noget at leve af. Altså tab af bolig, bil og økonomisk råderum. Det går ud over alle parter - men især børnene.
Derfor skal man sikre det modsatte, altså det (næst)bedste: At man også efter en skilsmisse kan arbejde videre med det, man tjener sin løn ved. At alle har så klare linjer, at de rent faktisk kan klare at fortsætte ad den vej, de er slået ind på. At en vis indtægt er sikret til gavn for alle - og især børnene. Derfor skal der en juridisk afklaring til, hvis man ejer noget, når man går ind i et ægteskab og vil sikre sig selv og hinanden bedst muligt.
(- det var meget nemmere for os andre, der var totalt på spanden, davi blev gift :-))
Du har rigtigt godt fat i det hele, både i din anskuelse i pt 1 og 2, og ja i 3 det er kompliceret, men det er klogt at sikre jer, som du foreslår. Sådanne aftaler, baseret på fornuft og kærlighed begge veje, kan kun laves når man er venner. Fornuften forsvinder, hvis en dag man ikke er det. Jeg tror og håber ikke det nogen sinde det bliver spor aktuelt for jer men, tag en jurist med hjerne og hjerte ind over, og betragt omkostningen som brandforsikringen: En man betaler men aldrig håber at få glæde af.
Eneste kommentar er, som andre også har skrevet, at du skal ha din partner med ind over NU i overvejelserne. Du virker jo slet ikke til at ville andet end fornuft, og med al sandsynlighed kan hun også se det
Venligst John H http://johnhannover.blogspot.dk/ Amino-karma 7.228
Du skal selvfølgelig have særeje på din virksomhed. Brug metoden med særeje, men testamente til din kæreste.
Du kan jo bruge argumentet at med mindre hun regner med at blive skilt, så er der jo ingen grund til fælleseje. Og det er vel egentlig sandt nok?
Erik Hamre:Du kan jo bruge argumentet at med mindre hun regner med at blive skilt, så er der jo ingen grund til fælleseje. Og det er vel egentlig sandt nok?Jo men hvis hun har lidt ben i næsen og måske drift for sig selv - vil hun måske svare - NÅ da - du må da satse på at vi skal skilles og stikke af - pagten vil jo virke uanset det er hende der vil ud - eller ham - sååå Det er ikke superenkelt - men JA helt enig - lav dog et særeje - for begge parter så de dækker sig godt af, han med virksomhed, hende med hvad hun måske må bringe ind af ekstra
Venligst John H http://johnhannover.blogspot.dk/ Amino-karma 6.445
Tilmeldt 8. mar 07Indlæg ialt: 1.476
Fra Jakodan A/S
Det er simpelthen for dumt ikke at tage stilling til, hvad der skal ske i tilfælde af skilsmisse, og absolut fair at bede om en ægtepagt..Du har vel også forsikret din bil, selv om du ikke til dagligt går og tænker på risikoen for at blive involveret i en ulykke.
Min mand og jeg har lavet ægtepagt og testamente og hele baduljen, for vi vil være sikre på at alle får en fair behandling hvis det utænkelige skulle ske - uanset om det var skilsmisse eller dødsfald. I stedet for at sige, at du ikke tror på ægteskabet, hvis du beder om ægtepagt - så kan man jo vende den om at sige, at hun ikke tror på ægteskabet, hvis hun ikke vil skrive under - Hvis hun virkelig tror på det, kan det jo være lige meget hvad hun skriver under på.Men hvis banken f.eks. har taget pant i jeres hus eller andre fælles ting for at starte firmaet, er det jo også hendes risiko, hvis firmaet går konkurs - og så er det også kun rimeligt, at hun får en del af kagen, hvis det går godt.