Anmeldelse av Spider-Man
Anmeldelse av Spider-Man, amerikansk film fra 2002
Action, Superhelt-film Spilletid: 121 minutter
Stødig superheltunderholdning
[Skrevet av: Pål Frostad, Dato: 05.05.2010]
Peter Parker er en vanlig sokoleflink gutt som bor sammen med sin onkel og tante. Han er forelsket i nabojenten Mary Jane, men er for sjenert til å gjøre noe mer med det. En dag blir han bitt av en edderkopp og dette forandrer livet hans for all tid. Han blir veldig sterk og får superhørsel og en voldsom smidighet. Etterhvert merker også andre nye evner. Det hjelper også på selvtilliten å få slike plutselige evner. Underveis begynner han å tenke ut hva han skal bruke dem til. Etter at hans Onkel dør bestemmer han seg på å bruke evnene på å bekjempe kriminalitet. Han får litt å bryne seg på når en grønn, gal mann med sine evner dukker opp for å terrorisere byen...
Dette er blitt en flott fortelling, der vi får alt fra begynnelsen. Jeg må si jeg liker det jeg får underveis. Dette begynner med taperen Peter Parker som ikke har noen høy stjerne hos noen og er et null selv hos de minst attraktive jentene. Men som det ofte er at om man er lavere på den sosiale rangstigen, ja så er man ofte veldig smart på film, og det er også Peter. Det er fint å se hvordan Peter Parker blir superhelten Spiderman. Filmen har valgt stødige virkemidler og gir oss et fascinerende skue.
Her er det meget gode effekter og alt annet teknisk er på plass for å få dette til å framstå som så velgjort som det faktisk er. Dette fascinerte også Oscarkomiteen nok til å nominere filmen til to Oscars. Men filmen er ikke bare effekter. Her er det også solid skuespill. Tobey Maguire gjør en flott rolle som Spiderman. Han har vist før at han er en god skuespiller og overbeviser også her. Han viser han er et flott rollevalg som passer perfekt inn i karismaen til Spider-man og Peter Parker. Kirsten Dunst spiller også minneverdig i denne filmen og ble for alvor kjent gjennom denne filmrollen som Mary Jane. Hun har et filmtekke man legger merke til. Ikke bare er hun søt, men hun klarer også å tilføre rollen noe man merker når man ser på. Vi treffer også ringreven Willem Dafoe som gjør en god rolle og tilfører den rette rutinen inn i motstanderen til Spiderman.
På regi finner vi Sam Raimi som nok er mest kjent fra før som regissør av kultfilmene Evil Dead. Han gjør her en relativt prikkfri jobb i få dette til å bli superheltfilm som man virkelig bryr seg om og elsker å følge med på. Filmmusikken er også veldig fengende og man merker av Danny Elfman vet hva han gjør i det han setter en ekstra piff på filmen.
Som liten leste jeg litt Edderkoppen, som tegneserien het i Norge. Og sammen med Hulken og Superman var dette en av superheltene jeg var mest fascinert over. Det er flott å se hvordan man har klart å realisere tegneserien over på det store lerretet. Det var ikke gitt på forhånd at dette skulle bli en hit. Med relativt gode anmeldelser ble også filmen en publikumsyndling. Raimi har virkelig klart å skape noe å bygge videre på. Det er jo kommet en del oppfølgere og flere blir det. Spiderman er nok ikke død på noen år ennå. Det er med andre ord et spennende produkt Hollywood har skapt.
Jeg kan ikke annet enn å elske denne flotte superheltfilmen som startet æraen med solid Marveltegneserieadapsjon. Det er flott å se superhelter bli til, og spesielt når det er gjort så spennende og artig som i denne filmen. Filmen har vendinger som gjør den meget underholdende. Vi får presentert et flott superhelteventyr man kan dykke ned i, for å slippe unna den travle hverdagen. Dette er en bred hit som har alt som skal til for å underholde begge kjønn og et utall av forskjellige fraksjoner. Jeg kan ikke annet enn å anbefale dette på det varmeste for alle som liker superhelter, og dem er det nok mange av i disse tider.