ST 28/2020 Budalen landskapsvernområde - tillatelse til fremføring av veg til hytte med GID 283/25 2020/9405 ST 29/2020 Vangrøftdalen og Kjurrudalen landskapsvernområde - søknad om oppføring av bu på setervoll 2020/9734 ST 30/2020 Endalen landskapsvernområde - søknad om riving av seterfjøs og oppføring av tilbygg på seterstue på Bonesvollen, Midtre Gauldal kommune.
Varsel om innkalling til møte i nasjonalparkstyret skal skje med 2 ukers varsel. Endelig innkalling med saksdokumenter sendes ut 1 uke før møtet. Styret avgjør selv om det vil ta opp eventuelle saker som ettersendes senere enn dette. Det velges ett styremedlem som sammen med leder skal godkjenne og underskrive protokollen for møtet. Dette skal gjøres ved møtets begynnelse. Jf. pkt. 7 i vedtekter for nasjonalparkstyret for Forollhogna av 7.sept. 2015. Nasjonalparkstyret for Forollhogna godkjenner møteinnkalling og sakliste til møtet 30.oktober 2020. Nasjonalparkstyret velger …….. som sammen med leder skal godkjenne og underskrive protokollen for dette møtet.
Nasjonalparkstyret for Forollhogna gir Odd Ivar Rønningsgrind dispensasjon fra § 3 i verneforskriften for Budalen landskapsvernområde for fremføring av adkomstveg til hytte med GID 283/25 i Midtre Gauldal kommune. Vilkår: - Enkel adkomstveg til hytte (ca. 40 m) tillates fremført langs trasè godkjent av Statskog SF som grunneier, og legges på en slik måte at den glir mest mulig naturlig inn i terrenget. - Arbeidet skal skje skånsomt av hensyn til naturmiljøet på stedet. Det skal utvises særlige hensyn til bekken som går i overkant av trasèen. Detaljer for utforming av adkomstveg avklares med Midtre Gauldal kommune som Plan- og bygningsmyndighet, og Statskog som grunneier. - Tillatelsen gjelder i 3 år fra vedtaksdato Hjemmel og begrunnelse: Naturmangfoldloven §48 1.ledd. Nasjonalparkstyret har i dette tilfellet lagt avgjørende vekt på at fremføring av egen adkomstveg til hytte vil være positivt for drift og bruk av setervoll med GID 283/5), da dagens adkomst skjer over setervollen. Ny adkomstveg er av begrenset lengde og går over beitemark/fastmark på utsiden av selve setervollen. Tiltaket vil ikke føre til betydelige skjæringer eller fyllinger, og berører ikke myr eller våtmark. Tillatelsen vil ikke føre til presedens for mange andre tilsvarende saker. Tiltaket vi derfor ikke stride mot formålet med vernet, og vil heller ikke påvirke verneverdiene nevneverdig. Det vises for øvrig til saksvurdering. Ingen 13.02.2020 Søknad til Statskog SF fra Odd Ivar Rønningsgrind om fremføring av veg til hytte 22.06.
Søknaden Odd Ivar Rønningsgrind, eier av hytte på fritidseiendom med GID 283/25 innenfor Budalen landskapsvernområde, søker om å fremføre adkomstveg fra seterveg til egen hytte. Søker er eier av hytte på Busetvollan i Budal statsalmenning. Hytta ligger i øvre del av Hyllstubakkvollen. Denne setervollen høstes hvert år, og det er ønskelig i størst mulig grad å unngå trafikk over vollen. Det søkes derfor om tillatelse til å anlegge adkomstveg til hytteeiendommen over Budal statsalmenning slik den er inntegnet med dobbel rød sterk på kartskisse. Trasèen går over ikke skogbevokst fastmark over en lengde på ca. 50 meter.
Omsøkte adkomtsveg går over statsalmenning, og grunneiertillatelse er gitt fra Statskog i brev av 22.06.2020. «Viser til din søknad av 13.02.20 om tillatelse til å anlegge adkomstveg inn til hytteiendommen din beliggende i Budal statsallmennig. Søknaden ble oversendt Budal fjellstyre til uttalelse. Behandlet i fjellstyret som sak 4/20; ingen merknader. Statskog gir herved grunneiers tillatelse til å anlegge adkomstvegen som omsøkt, og slik den er inntegnet på vedlagte kartutsnitt vedlagt søknaden, målestokk 1:1250, datert 14.02.2020. Grunneiertillatelsen gis med hjemmel i fjellovens §12, om grunndisponering.
Vernebestemmelser Området er vernet mot alle inngrep eller tiltak som vesentlig kan endre eller virke inn på landskapets art eller karakter, slik som for eksempel vegbygging, drenering og annen form for tørrlegging, uttak, oppfylling, planering og lagring av masse. Unntak etter søknad Med hjemmel i verneforskriftens § 5 (unntak etter søknad, såkalt tillatelsesbestemmelse) kan det gis tillatelse til fremføring av veger for jordbruksformål. Andre søknader om fremføring av veg må vurderes etter naturmangfoldlovens § 48. Utdrag av Naturmangfoldlovens § 48 (dispensasjon fra vernevedtak) Forvaltningsmyndigheten kan gjøre unntak fra et vernevedtak dersom det ikke strider mot vernevedtakets formål og ikke kan påvirke verneverdiene nevneverdig, eller dersom sikkerhetshensyn eller hensynet til vesentlige samfunnsinteresser gjør det nødvendig. Søknad om dispensasjon etter første ledd skal inneholde nødvendig dokumentasjon om tiltakets virkning på verneverdiene. I dispensasjon etter første ledd skal begrunnelsen for vedtaket vise hvordan forvaltningsmyndigheten har vurdert virkningene som dispensasjonen kan få for verneverdiene, og hvilken vekt det er lagt på dette.
Utdrag fra forvaltningsplan: I seterlandskapet i Endalen og Budalen er det totalt registrert 151 karplanter, hvorav 138 av disse er funnet i utmark og 86 på setervoller. Dette er et svært høyt antall, både i nasjonalt og internasjonalt perspektiv. Av spesielt interessante arter kan nevnes marinøkkel, bakkesøte, snøsøte og orkideen brudespore. I tillegg til karplantefloraen ble det i 1994 gjort registreringer av beitemarkssopp på en del lokaliteter i verneområdene. Dette er sopparter som nesten utelukkende forekommer på åpen kulturmark med lang kontinuitet i slått og/eller beiting og minimal gjødselpåvirkning. I Endalen Ivo er det registrert ca. 20 arter og ca. 35 arter i Budalen Ivo, hvorav flere står oppført på nordiske lister over truete/sårbare arter.
Vurdering av søknad Søknaden om adkomstveg til hytte må vurderes etter naturmangfoldlovens § 48. For å kunne gi tillatelse må det dokumenteres at tiltaket ikke vil stride mot vernevedtakets formål, og ikke vil påvirke verneverdiene nevneverdig. Det skal generelt føres en restriktiv holdning til fremføring av veg i landskapsvernområdene rundt Forollhogna. Det må foreligge særlige grunner dersom det skal kunne gis tillatelse til fremføring av veg som ikke er for jordbruksformål. Den omsøkte trasèen går over område karakterisert som beitemark/beitevoll i tilknytning til setervoll. Artsrik vegetasjon er gjerne knyttet til beitemark. Det spesielle med landskapsvernområdene og seterdalene rundt Forollhogna, er at flere verdifulle, sjeldne og sårbare arter, både planter og sopp, ofte er knyttet til slåtte- og beitemark, og da gjerne beitemark i nær tlknytning til setervollene. Mange av disse artene er avhengig av at områdene fortsatt holdes i hevd. Setervollene er som regel brukt til slått og beite, men som regel bearbeidet med husdyrgjødsel og/eller kunstgjødsel, som gir mindre artsrikdom, mens det ofte er beitemarka rundt og nært setrene som har størst verdi i dag. Verdiene er imidlertid avhengig av at områdene fortsatt brukes aktivt til skjøtsel og beite. Rett i overkant av trasèen og på den andre siden av bekken er det tidligere registrert bakkesøte. Arten er ikke registrert langs omsøkte trasè. Omsøkte trasè er på ca. 40 m og går fra eksisterende adkomstveg til seter med GID 283/5 – og over beitemark på utsiden av setervollen og opp til hytte. Hytta er oppført inne på selve setervollen, som er en av de få private setervollene innenfor Budalen landskapsvernområde. Særskilt tomt for hytta ble godkjent fradelt av Midtre Gauldal kommune i 2008. I dag parkerer hytteeier innpå setervollen – og kjører over vollen ved behov for transport til hytta.
Hytte i bak-kant, setervoll til høyre for denne. Adkomstveg til hytte planlagges oppover langs «høyre»side av bekken. Som utgangspunkt burde det vært mulig å parkere bilen på egen parkeringsplass ved adkomstvegen til setra utenfor setervollen, og gå opp til hytta over beitemarka istedenfor over setervollen.
Ei enkel grind i gjerdet nord for hyttetomt ville vært det mest naturlige, da det er kort veg frem til hytta. Ved behov for frakt av tyngre materialer og utstyr kan dette skje vinterstid med snøscooter eller over setervollen om høsten uten at dette fører til skade på innmark. Transport og ferdsel over setervollen for å komme til hytta, er en ulempe for setereier og for drift av setra og setervollen. Slik sett kan det i dette tifellet forsvares å legge en adkomstveg opp til hytta over beitemarka. Trasèen går ikke i over myr, «uberørt» natur eller i vanskelig terreng, og tiltaket kan utføres uten at det fører til skade på terreng og vegetasjon. Det legges i tillegg vekt på at den omsøkte trasèen er kort (40 m). Det legges vesentlig vekt på at ferdselen over setervollen vil opphøre, noe som vil være en fordel for landbruksmessig drift av setra. Det forutsettes i såfall at det lages en enkel adkomstveg med minst mulig inngrep i terreng og vegetasjon. Ved detaljplanlegging forutsettes det at det utvises særlig hensyn til bekken som går rett i overkant av den planlagte vegtrasèen. Økosystemtilnærming og samlet belastning Generelt er det uheldig at det oppføres hytter på og nært inntil setereiendommer. Bygg som oppføres som eks. utleiehytter (som en del av landbruksnæring/tilleggsnæring) bør ikke fradeles til fritidsformål, da dette fører til økt press på verneverdiene i seterlandskapet og ulemper for landbruksdrift. Særskilt adkomstveg er generelt ikke tema når slike bygg blir etablert, fordi bruken oftest skal være knyttet til drift av landbrukseiendommen. Behovet for veg er en direkte konsekvens av at det er gitt tillatelse til fradeling av bygg til fritidsformål. Slik sett bør diskusjon om behov for adkomstveg komme samtidig med vurdering av bygge- # og fradelingssøknader, og ikke i etterkant. Dette er et ansvar som påligger kommunen å ivareta. Innenfor verneområdene bør nasjonalparkstyret sm berørt myndighet få anledning til å uttale seg til søknader om fradeling, før vedtak fattes. Det finnes flere fritids- og setereiendommer i seterdalene uten vegadkomst, men de er ikke mange. I dette tilfellet legges det avgjørende vekt på at ny adkomstveg vil redusere ulempene for den aktuelle setra. Samtidig er det lagt vekt på at vegfremføring kan skje på en skånsom måte, med lite inngrep i terrenget. Med vilkår som foreslått i vedtak anses det at tiltaket ikke vil stride mot formålet med vernet, og vil ikke påvirke verneverdiene nevneverdig. § 11 - Kostnadene ved miljøforringelse skal bæres av tiltakshaver § 12 - Miljøforsvarlige teknikker og driftsmetoder Det forutsettes at arbeidet skjer skånsomt for å unngå skade på terreng og vegetasjon.
Nasjonalparkstyret for Forollhogna gir Kjetil Eggen og Lene Westvold Eggen dispensasjon fra § 3, punkt 1 i verneforskriften for Vangrøftdalen og Kjurrudalen landskapsvernområde for oppføring av ei bu på 16 m2 BYA (4 * 4 m) for ekstra overnatting på Håkonsgjeltvollen i Ola, GID 131/12 i Os kommune. Vilkår: - Bua skal oppføres på gammel tomt for uthus inne på selve setertunet i tilknytning til eksisterende seterbebyggelse jf søknad - Bua skal utformes i tråd med tradisjonell byggeskikk og i harmoni med bebyggelsen på stedet. Dette innebærer at det tillates oppført ei lafta bu med torvtak, og takutstikk (uten understøttede stolper) med lengde tilsvarende uthus ved siden av. Bua tillates oppført med vindu som omsøkt på tverrvegg mot sør-øst, og et mindre vindu på langveggen mot øst tilsvarende de små vinduene som er på dagens utbygg på seterstua. - Det forutsettes at bygget blir registrert i matrikkelen som landbruksbygg og ikke hytte - Tillatelsen gjelder i 3 år fra vedtaksdato Råd: For at bygget skal være best mulig tilpasset eksisterende uthus anbefales enkel umalt omramming rundt inngangsdør og vinduer, og generelt ingen hvitmalt «dekorering» av bygget. Bygget bør få tilnærmet uttrykk og farger som uthuset ved siden av. Hjemmel og begrunnelse: Naturmangfoldloven §48 1.ledd Tillatelsen er gitt etter en samlet vurdering der det er lagt vekt på at setra i Ola er en del av driftsgrunnlaget til en gard som er i aktiv drift med melkeproduksjon. Det er lagt vekt på at eksisterende seterstue ikke kan utnyttes optimalt i forhold til størrelse på bygget, da ca. 16 m2 BYA av eksisterende seterstue er ei steinmurt masstu (rom for matlagring) som det er viktig å ta vare på slik den er. Eksisterende tilbygg har heller ikke mulighet for optimal utnyttelse uten store forandringer. Det er lagt vekt på at nytt bygg oppføres på tomt inne på selve setertunet der det tidligere har stått ei løe. Med krav til passering og utforming vil bygget bli en naturlig del av seterbebyggelsen. Eksisterende eldre seterstue er tatt vare på, samt uthus, og setervollen er skjøttet og godt ivaretatt. Det er lagt vekt på at det er store beiteressurser rundt vollen som det kan være aktuelt for søker å ta i bruk igjen. Utleie av setra kan gi en viktig tilleggsinntekt til garden eller være med på å holde bygningene og setra i hevd. Setra er uansett en ressurs for garden. Med vilkår og begrunnelse i vedtak anses det at saken ikke vil skape presedens for mange andre søknader. Bygget i seg selv vil ikke påvirke verneverdiene nevneverdig og vil heller ikke stride mot vernevedtakets formål.
(på nett):Byggetegninger Søknad om byggetillatelse oversendt fra Os kommune 02.09.2020 Naturmangfoldloven av 2009 Verneforskriften for Vangrøftdalen og Kjurrudalen landskapsvernområde Forvaltningsplan for Vangrøftdalen og Kjurrudalen landskapsvernområde (2010) Formingsveileder for seterdalene i Os (vedlegg til forvaltningsplan) Ny byggeskikkveileder for verneområdene i Forollhogna Søknaden Kjetil Eggen og Lene Westvold Eggen søker om å oppføre anneks/bu for ekstra soverom på Håkonsgjeltvollen i Ola, Kjurrudalen. Det søkes om å oppføre et bygg på 16 m2 BYA (4 * 4 m) + overbygg over inngangsparti (uten understøttede stolper) på en tomt der det tidligere sto et uthus, jamfør gammelt bilde og tegninger. Beskrivelse av bygningen Ny bu for ekstra overnattingsplass søkes oppført på gammel løetomt jf foto, og skisse nedenfor. Bygget søkes oppført med dør inn mot tunet, et vindu på gavlvegg mot sør-øst og et vindu på den ene langveggen. Det planlegges ovn (og dermed pipe). Det søkes om et uttrekt tak over inngangsparti på 1 m. Mål på vinduer er oppgitt til 1*1 m. Takvinkel 22-23 grader. Eiendommen ligger under gården Håkonsgjelten 131/12. Eiendommen blir brukt til utleie, da søker har aktivt seterhold på seter i Mastukåsa i Vangrøftdalen. Søker har bygd nytt fjøs hjemme på gården, som var innflyttingsklart i februar 2020. Søker opplyser at de kommer til å fortsette med gårdsdrift, og utvide produksjonen ytterligere. Opplysninger om drifta på garden fra landbrukskontoret Os kommune Drifta per oktober 2019; 20 melkekyr og 29 ungdyr, 311 dekar fulldyrket areal og 30 dekar innmarksbeite, herav eget areal - 149 dekar fulldyrket og 21 dekar innmarksbeite. Nybygd fjøs. Mars 2020: 25 melkekyr og 31 ungdyr. Søker er i ferd med å utvide produksjonen med økt kvote og jordgrunnlag fra naboeiendom. Setra i Ola i Kjurrudalen er ikke i drift, men leies ut. Garden har også seter i Mastukåsen i Vangrøftdalen, der det drives aktiv setring. Andre saksopplysninger – saksgang og behandling av søknaden i Os kommune Søknad om byggetillatelse ble sendt fra søker og innregistrert i kommune 29.mai 2020. Avtalte rutiner med kommunene rundt Forollhogna er at søker sender søknad til kommunen, kommunen sender søknaden over til nasjonalparkstyret for behandling, normalt sett før kommunen tar formelt stilling til søknaden. Søknaden ble oversendt fra Os kommune til nasjonalparkstyret 02.09.2020. Os kommune hadde da godkjent et nytt bygg på 20 m2 BYA.
Formålet med opprettelsen av Vangrøftdalen og Kjurrudalen landskapsvernområde er å ta vare på et særpreget og vakkert natur- og kulturlandskap, der seterlandskap med seterbebyggelse og setervoller, vegetasjon og kulturminner, skapt gjennom aktiv jordbruksdrift, utgjør en vesentlig del av landskapets egenart. Området er vernet mot alle tekniske inngrep eller tiltak som vesentlig kan endre eller virke inn på landskapets art eller karakter, slik som for eksempel oppføring av bygninger, uttak, oppfylling, planering og lagring av masse, Forvaltningsmyndigheten kan gjøre unntak fra et vernevedtak dersom det ikke strider mot vernevedtakets formål og ikke kan påvirke verneverdiene nevneverdig, eller dersom sikkerhetshensyn eller hensynet til vesentlige samfunnsinteresser gjør det nødvendig. I avveiningen mellom øvrige vesentlige samfunnsinteresser og hensynet til verneområdet skal det særlig legges vekt på verneområdets betydning for det samlede nettverket av verneområder og om et tilsvarende verneområde kan etableres eller utvikles et annet sted. Tiltakshaveren kan pålegges å bære rimelige kostnader ved ivaretakelsen, opprettelsen eller utviklingen av et slikt tilsvarende område. Trenger et tiltak tillatelse både etter verneforskriften og etter annet lovverk, kan tiltakshaver velge å søke om tillatelse parallelt. Vedtak skal i slike tilfeller først fattes etter verneforskriften, dersom ikke annet følger av verneforskriften eller forvaltningsmyndighetens samtykke. Søknad om dispensasjon etter første ledd skal inneholde nødvendig dokumentasjon om tiltakets virkning på verneverdiene. I dispensasjon etter første ledd skal begrunnelsen for vedtaket vise hvordan forvaltningsmyndigheten har vurdert virkningene som dispensasjonen kan få for verneverdiene, og hvilken vekt det er lagt på dette.
Forolllhogna, som nylig har vært til høring, og som vi bli ferdigstilt i løpet av høsten. Området er vegetasjonskartlagt (naturtypekart, villreinkart, beitekart). Tiltaket berører ikke kjente kulturminner, såbarte arter eller naturtyper. Nasjonalparkforvalter har vært på befaring på stedet sammen med søker og administrasjonen i Os kommune. Kunnskapsgrunnlaget anses som godt nok for å vurdere søknaden. Landbruksbygg Bygninger er omtalt i forvaltningsplanens kapittel 4. I kapittel 4.1.3 drøftes hva som er nødvendige bygg i næring (for setring og beite) som kan hjemles direkte i forskriften, og hvilke tiltak som må regnes som fritid eller utleie/tilleggsnæring. Utdrag fra forvaltningsplanens kapittel 4.1.3: Oppføring av bygninger, anlegg eller faste innretninger som ikke har tilknytning til seterdrift eller utmarksbruk er som utgangspunkt ikke tillatt. Det kan gis tillatelse til ombygging og restaurering av eksisterende bygninger med tanke på bruksendring. Forskriften åpner ikke for oppføring av nye bygninger med formål utleie, turisme, fritidsbebyggelse eller lignende på setervoll, selv om dette er knyttet til bruk i drift og kan oppfattes som tilleggsnæring til landbruksdrifta. I dette tilfellet søkes det om å oppføre bu/anneks for ekstra overnatting på seter tilhørende gardsbruk i drift. Garden har to setre med påstående bygninger, der den andre setra i Vangrøftdalen er i aktiv drift med ku og melkeleveranse fra setra. Omsøkte tiltak ligger på søkers seter i setergrenda Ola i Kjurrudalen. Setra har i lang tid vært utleid, der leietakerne sørger for å ivareta seterstue og uthus slik at disse er i god stand. I tillegg driver leietagerne skjøtsel i utmarka, rydder og holder setervollen i hevd. Søker mener at utleie av setra har vært avgjørende for å ta vare på bygningene og setervollen slik den er. Setra er en del av gardens driftsgrunnlag og bygningene på vollen er dermed landbruksbygg, og ikke fritidsbebyggelse. Det tillates ikke ny fritidsbebyggelse i seterdalene, men oppføring av nye landbruksbygg som kan styrke driftsgrunnlaget til garden kan vurderes. Dette må vurderes i sammenheng med de konkrete forholdene på stedet både mht. behov for nye bygninger/økt boareal, tilpasning til byggeskikk og landskap, forhold til gjeldende forvaltningsplan og forvaltningspraksis mv. Det søkes om oppføring av særskilt anneks/bu for å dekke behovet for ekstra soveromsplass. Dette er en «gjenganger» i byggesøknadene rundt Forollhogna, både i forbindelse med næring og i fritidsbruk på landbrukseiendom og på hytteeiendom. Derfor kan søknader om mindre tilbygg, oppføring av mindre nye bygninger etc. fort skape presedens for veldig mange søknader. Vi må derfor være tydelige på å definere selve formålet med tiltaket, hva slags eiendom det gjelder og drøfte de konkrete forholdene på stedet som kan gjøre at en sak skiller seg ut fra en annen. Hver sak er unik på sin måte. Samtidig som vi skal «stake ut en kurs» og legge noen felles rammer for tilsvarende eller sammenlignbare søknader. I noen tilfeller kan det være aktuelt å bygge på eksisterende seterstue, noen ganger bygge et nytt, andre ganger omdisponere eksisterende bebyggelse. Retningslinjer fra forvaltningsplan og formingsveileder for bebyggelsen i landskapsvernområdet: Bebygd areal skal ikke oevrstige 60 m2 BYA pr.
Eksisterende seterstue – bo-areal Generelt er det satt et «øvre tak» på 60 m2 BYA for seterstuene i dette området, med utgangspunkt i at det i dette området har vært vanlig med flere mindre seterstuer eller buer i istedenfor store enkeltbygg, De fleste seterstuene er lange og smale – og i mange tilfeller vanskelig å bygge på Den eldste delen av seterstua på Håkonsgjeltvollen er en typisk seterstue for området – 3 delt med masstu (rom for mat), skjæle (midtgang og matlaging) og stue. Se foto fra nord-siden/baksiden av bygg nedenfor. Masstu er murt i stein.
t.v. Bakside av seterstue med masstu til venstre t.h.: framsida av seterstue med tilbygg fra 2002 Det ble søkt om et tilbygg til seterstua i 2002 for å dekke behovet for økt areal til overnatting. Det ble da oppført et tilbygg mot sør på framsida av den gamle seterstua. I ettertid kan man se at dette ikke var en løsning som var optimal i forhold til utnytting av det bebygde arealet/det nye tilbygget. Samla areal for seterstua: ca. 56 m2 BYA før tilbygg + tilbygg på ca. 18 m2 BYA = 74 m2. Selv om bygningsmassen er relativ stor til seterstue å være i dette området, er det vanskelig å utnytte bygningsmassen godt nok, både pga. størrelsen på masstu (16 m2) og utformingen og plassering av tilbygget. I utgangspunktet burde man den gang (2002) som alternativ til tilbygg, sett på muligheten for å heller oppføre en mindre seterstue nr. 2, slik det er på en del setervoller i Dalsbygda, alternativt et mindre tilbygg på baksiden av seterstua. Slik situasjonen er i dag er det ikke aktuelt å bygge på eksisterende seterstue ytterligere. Behov for økt soveromsplass må i såfall dekkes ved et nytt separat bygg. Øvre grense for bebygd areal er i forvaltningsplanen satt til 90 m2 BYA. Oppføring av ei mindre bu på ca. 16 m2 BYA kan da vurderes for å dekke behovet for ekstra overnatting. Plassering og utforming av bygg Nytt bygg søkes plassert på gammel løe-tomt ved siden av eksisterende uthus inne på selve setertunet. Steinmur etter tidligere fjøs er bevart, men det er lenge siden det var fjøs på setervollen. Det er derfor viktig at nytt bygg for ekstra overnatting ikke bidrar til «hyttifisering» av setervollen, men glir godt inn i miljøet på stedet. Plassering av nytt bygg på gammel løe-tomt synes å være en god løsning dersom dette bygget tilpasser seg det eksisterende uthuset ved siden av.
Noen faglige råd fra bygeskikkveilederne: Nye fjøs, uthus og seterhus skal plasseres slik at de blir en naturlig del av det eksisterende anlegget Bruk tradisjonelle materialer og håndtverksmetoder Bruk en nøktern detaljering i tråd med setertradisjonen Bruk en dempet, tradisjonell fargesetting Utforming av nytt bygg Det søkes om å oppføre et lafta bygg med torvtak tilpasset bygget ved siden av jf. foto. Det er søkt om et uttrekt tak på 1m. Det er ikke vanlig med lange takutstikk i området. Knappe takutstikk (inntil 30 cm) er mer vanlig. Det er takutstikk over inngangsparti på eksisterende uthus, slik at det kan tilrås tilsvarende utbygg på nytt bygg ved siden av. Det anbefales minst mulig «dekorering» på nytt bygg, slik at det ikke blir dominerende i setermiljøet. Farger på omramming, vindskier og dører har mye å si for bygningens uttrykk og for tilpasning til omgivelsene. Bygningene i seterdalene har vært preget av nøkternhet. De har glidd naturlig inn i omgivelsene sine uten å stikke seg for mye ut. Samla vurdering Søker har to setre, der den andre er i aktiv drift med melkeleveranse fra setra. Søker har seter i drift med melkeproduksjon og dyr på utmarksbeite i Vangrøftdalen. Omsøkte seter i Ola i Kjurrudalen ligger i et område med svært gode beiteressurser og planer om økt drift på garden kan gi økte muligheter for å ha dyr på beite også i dette området. Det er lagt vekt på at setra i Ola er benyttet til utleie i lang tid, med faste leietakere som bidrar med å ta vare på bygningene og som også driver aktiv skjøtsel av kulturlandskapet rundt setra. Det er lagt vekt på at eksisterende seterstue ikke kan utnyttes optimalt i forhold til størrelse på bygget, da ca. 16 m2 av denne er en steinmurt masstu (rom for matlagring) som det er viktig å ta vare på. Det er også lagt vekt på at nytt bygg oppføres på tomt inne på selve setertunet der det tidligere har stått ei løe. Med krav til passering og utforming vil bygget bli en naturlig del av seterbebyggelsen. Med vilkår og begrunnelse i vedtak anses det at saken ikke vil skape presedens for mange andre søknader. Bygget i seg selv vil ikke påvirke verneverdiene nevneverdig og vil heller ikke stride mot vernevedtakets formål.
Nasjonalparkstyret for Forollhogna gir Anne K. og Steinar Bones dispensasjon fra verneforskrift for Endalen landskapsvernområde, § 3, pkt. 1 til hhv. å rive det gamle seterfjøset og å foreta mindre byggetiltak på seterstua på Fremstu Bones gnr. 401 bnr 3., Midtre Gauldal kommune. Vilkår: 1.Det skal foretas en dokumentasjon av det gamle seterfjøset der det beskrives med historie og målsatte tegninger, materialer, alder, fotografier og koordinatfestet plassering på setervollen. Denne dokumentasjonen skal foreligge før Midtre Gauldal kommune eventuelt kan gi en endelig tillatelse til riving av bygningen. 2.Det kan gjøres mindre byggetiltak og utbedringer på seterstua slik at seterstua til sammen kan bli inntil 60 m. Før tiltaket kan gjennomføres skal det sendes inn nye målsatte tegninger, tegninger av alle fasadene, beskrivelse av materialvalg og farge som skal godkjennes av nasjonalparkstyrer, samt bilder av dagens seterstue. Det skal også sendes inne en skisseplan som viser hele setervollen med hvilke bygninger som er her. Byggetiltaket skal følger den tradisjonelle byggeskikken for seterbebyggelse, jf. kap. 5.2 i forvaltningsplanen for Endalen landskapsvernområde og byggeskikkveilederen for verneområdene i Forollhogna 3.Tillatelsene etter verneforskriften gjelder i 3 år fra vedtaksdato. Hjemmel: Tillatelse til riving av det gamle seterfjøset er hjemlet i naturmangfoldlovens § 48, og tillatelsen til mindre byggetiltak på seterstua er hjemlet i verneforskriftens § 5 pkt. 3. Begrunnelse: Når forfallet på bygninger er kommet så langt som på det gamle seterfjøset på Fremstu Bones, så vil riving og fjerning av bygningsrestene bidra til at setervollen kan framstå mer velholdt til tross for at ett viktig bygg mangler. For verneverdiene av kulturlandskapet vil det være viktig hvordan øvrige bygninger vedlikeholdes og at setervollen brukes og skjøttes.
kulturhistorien, og at byggetiltaket på seterstua må innordne seg både størrelsen og byggeskikk for den tradisjonelle seterbebyggelsen for området. Det kan være en viss fare for at tillatelsen til rivingen av det gamle forfalne seterfjøset kan skape presedens for området. Nasjonalparkstyret mener imidlertid at når forfallet av en bygning er kommet så langt som i dette tilfellet, er verneverdien av bygningen og bygningsmiljøet så sterkt redusert at fjerning av bygningen må kunne tillates. Alternativet er at bygningen fortsatt blir liggende i en ruin på setervollen, noe som kan oppleves skjemmende for resten av bygningsmiljøet En større utvidelse av seterstua, som nå kun benyttes til fritid, vil kunne gi en uheldig praksis for seterbebyggelsen i både Endalen og andre seterdaler i områdene rundt, og derfor tillates det kun en utvidelse til det som er den vanlige størrelsen på ei seterbu i området og i tråd med retningslinjene i forvaltningsplanen for Endalen. Det vil være av betydning at bygningene på setervollen vedlikeholdes etter den tradisjonelle byggeskikken og ikke får en hyttestil. Vedlegg 1 Søknad om riving av seterfjøs og oppføring av tilbygg til seterstue - Endalen landskapsvernområde 2 Særutskrift av sak 63/2014 Forvaltningsplanen for Endalen landskapsvernområde Byggeskikkveileder for verneområdene i Forollhogna Søknaden Anne og Steinar Bones, Rognes søker igjen om tillatelse til å rive det gamle fjøset på setervollen Bones gnr 401 bnr 3, og samtidig om å oppføre et tilbygg for å utvide seterstua. Fra søknaden:
I brev av 8/11-14 skrives det at dersom vi får avslag på å rive fjøset og sette opp tilsvarende bygg i stavlaft litt lenger inn på vollen, vil vi søke om påbygging av eksisterende seterbu, slik at dagens krav til husvære blir tilfredsstilt. Seterbua består i dag av en «tømmerkasse» på ca. 6,5m x 5,5m med påbygd inngangsparti og soverom på ca. 3,0m x 7,5m. Taket over inngangspartiet er hevet litt for å få nok høyde ved inngangen. (Se skisse) «Tømmerkassa» er 2. etg. av et bur som sto på hovedbruket Bones 29/1 og ble satt opp på setra i 1978. Soverom og inngangsparti er bindingsverk og ble satt opp noe senere. Etter godt og vel 40 år som er gått siden bua ble satt opp, er det behov for en del utbedring. Isolering av tak og golv, og nye vinduer da vær og vind har slitt hardt på kitt og treverk. Samtidig er det ønskelig å forlenge den påbygde delen med ca. 2,5 m for å få bedre sengeplass og vaskerom. Rognes 18.08.2020 Mvh.
Det ble i 2014 første gang søkt om å rive det gamle fjøset og sette opp nytt fjøs som erstatning for det gamle. Av saksframlegget til nasjonalparkstyret i sak 63/2014 fremgår det at det ikke har vært setring her siden på 1950-tallet, at fjøset ikke har vært brukt på nærmere 60 år og at tilstanden alt da var svært dårlig. Det ble søkt om oppføring av nytt fjøs, men det forelå ingen konkrete planer for bruken av det nye fjøset til landbruksvirksomhet – det var ikke behov for nytt seterfjøs i driften av eiendommen. Viser til særutskrift av saken for nærmere opplysninger og vurderinger, jf. saksdok. X. Nasjonalparkstyret gjorde følgende vedtak i sak 63/2014:
Bilde av seterfjøset slik det fremstod i 2014, Fra sak 63/2014. Andre saksopplysninger Nasjonalparkstyret har behandlet er søknad om riving av seterfjøs i Øyungen landskapsvernområde hvor det ble gitt tillatelse til riving med begrunnelse i at forfallet er kommet for langt og at fjøset her ikke er en del av et helhetlig setermiljø slik det framstår i dag. Dette er en setereiendom som ikke er i landbruksdrift. Verneforskriften for Endalen landskapsvernområde Formålet med opprettelsen av Endalen landskapsvernområde, § 2, er «å ta vare på et særpreget natur- og kulturlandskap med tilhørende planteliv, der seterlandskapet med seterbebyggelse, setervoller og kulturminner utgjøre en vesentlig del av landskapets egenart.
I vernebestemmelsen, § 3, heter det at: «området er vernet mot alle tekniske inngrep eller tiltak som vesentlig kan endre eller virke inn på landskapets art eller karakter slik som f.eks. oppføring av bygninger, riving av gammel seterbebyggelse, … mm.». Når virksomhet kan skje uten at det strider mot verneformålet og særlige grunner taler for det, kan forvaltningsmyndigheten på nærmere vilkår gi tillatelse til «riving av eksisterende seterbebyggelse», jf. § 5 pkt. 4 i forskriften. Dersom tiltak ikke er nærmere gitt i forskriften, må søknaden behandles som en dispensasjon etter § 48 i Naturmangfoldloven. Naturmangfoldloven (NML) Når tiltak som kan berører naturmiljøet og påvirke naturmiljøet skal tiltaket vurderes etter miljørettsprinsippene i Naturmangfoldlovens §§ 8-12. Forvaltningsplan Forvaltningsplanen for Endalen landskapsvernområde gir nærmere retningslinjer for hvordan verneforskriften skal praktiseres. Kap. 2.4 Seterdrift i forvaltningsplanen er det en beskrivelse av seterdrifta i både Endalen - # og Budalen landskapsvernområder og hvor viktig seterdrifta og bruken av utmarka var. En tradisjonell setervoll her bestod normalt av 3-5 bygninger med en seterbu på vanligvis 30- 60m, masstu (kunne være sammenbygd med seterbua), fjøs og løe. Kap. 3.2 Utfordringer og strategier pekes det på verdiene i seterlandskapet og hvorfor det er ønskelig å bevare seterlandskapet i landskapsvernområdene: Bevaring av seterlandskapet bidrar til verne av det biologiske mangfoldet Vern og skjøtsel av et utvalg av områder – viktig kunnskap for forvaltningen av området Seterlandskapet – et kulturhistorisk kildemateriale Forvaltningsplanen, kap. 5.2 omhandlet vedlikehold, ombygging og oppføring av seterbebyggelse, og her gis det utdyping i hva som kan tillates av tiltak.
Denne saken ble grundig utredet og behandlet i 2014, og det ble gjennomført befaring med fylkeskommunen som kulturminnevernmyndighet, grunneier og nasjonalparkforvalter. Det vises derfor til de vurderingene som er gjort i sak 63/2014 når det gjelder det kulturminnefaglige omkring det å rive eller restaurere det gamle fjøset, jf. vedlegg. Fjøset Det er nå gått 6 år siden nasjonalparkstyret vedtok at det skulle lages en tilstandsvurdering av bygningen som skulle være et grunnlag for en nærmere vurdering om fjøset kunne ha andre bruksmuligheter for søker. Dette er ikke blitt fulgt opp. Nå er forfallet av seterfjøset kommet adskillig lengre, og kravet om å lage en tilstandsvurdering synes derfor å være mindre aktuelt. Bilder som følger søknaden viser at fjøset er å regne som «tapt», og derfor vil en opprydding her være mer riktig for at området skal se bedre ut. Det er imidlertid viktig for seterhistorien og byggeskikken at det blir gjort en dokumentasjon av det gamle seterfjøset, og det stilles derfor krav om at fjøset skal beskrives med både historie og målsatte tegninger, materialer, alder og koordinatfestet plassering på setervollen før endelig rivingstillatelse kan gis. Seterstua Det søkes samtidig om en utvidelse av seterstua fra 56,3 m til 76,6 m, som begrunnes i behov for bedre sengeplass og vaskerom. Tømmerkassen til seterstua ble i 1978 oppført av deler av et gammelt stabbur, mens resten av bygget er i bindingsverk og oppført noe senere. Det beskrives at det er behov for noe mer omfattende vedlikehold på seterstua, noe det er forståelse for. Dette kan imidlertid gjøres innenfor rammene for vedlikehold som vernebestemmelser og forvaltningsplan gir åpning for. Forvaltningsplanen beskriver at seterbuene i seterdalene her er vanligvis er på 30-60m. Setra på Fremstu Bones brukes i dag kun i fritidssammenheng, og plassbehovet er ikke knyttet til næringsutøvelse i landbruket. Søknaden inneholder ingen bilder av dagens seterstue eller fasade-tegninger av seterstue med nytt tilbygg, og det er derfor ikke mulig å gjøre konkrete vurderinger av søknaden slik den nå foreligger.
opplysninger, men det kan alt nå stilles kravet om at byggetiltaket skal innordne seg størrelsen på den tradisjonelle seterbebyggelsen for å ivareta verneverdien i seterdalen. Her vises det også til både forvaltningsplan og ny byggeskikkveileder. Det vil være av betydning at seterstua holdes etter den tradisjonelle byggeskikken og ikke får en hyttestil. Av tidligere sak framgår det også at det er flere bygninger på setervollen, og der bør også følge med en oversiktsplan som viser hele setervollen med bygninger og en beskrivelse av hvilke funksjoner bygningene har. Samlet vurdering Helheten på setervollen Fremstu Bones må kunne sies å være redusert nå når seterfjøset er så sterkt i forfall – setervollen mangler ett av de karakteristiske byggene som hører til på ei seter. Det er klart at å tillate riving av gammel seterbebyggelse ikke i tråd med verneformålet. Når forfallet på bygninger er kommet så langt som på det gamle seterfjøset på Fremstu Bones, vurderes det likevel at riving og fjerning av bygningsrestene vil kunne bidra til at setervollen kan framstå mer velstelt selv om ett viktig bygg mangler. For verneverdiene av kulturlandskapet vil det være viktig hvordan øvrige bygninger vedlikeholdes og at setervollen brukes og skjøttes. Det settes derfor vilkår om at byggetiltaket som det søkes om må innordne seg mht. størrelsen på den tradisjonelle seterbebyggelsen for området, og at byggeskikken for seterbebyggelse følges. Det stilles også krav om at seterfjøset skal dokumenteres slik at man kjenner til kulturhistorien. Det kan være en viss fare for at rivingen av det gamle forfalne seterfjøset kan skape presedens for området. Når forfallet av en bygning er kommet så langt som i dette tilfellet, er verneverdien av bygningen og bygningsmiljøet så sterkt redusert at ved en fjerning av bygningen må kunne tillates. Alternativet er at bygningen fortsatt blir liggende i en ruin på setervollen. En større utvidelse av seterstua, som nå kun benyttes til fritid, vil kunne gi en uheldig praksis for seterbebyggelsen i både Endalen og andre seterdaler i områdene rundt om, og derfor tillates det kun en utvidelse til det som er den vanlige størrelsen på ei seterbu i området. Når restene av det gamle fjøset vil setervollen blir revet/fjernet eller forsvinner, vil det være viktig at byggeskikken for resten av seterbebyggelse opprettholdes slik at Fremstu Bones fortsatt kan fremstå som en setervoll og ikke et hyttetun. Det vil også være viktig at setervollen slås og skjøttes for å holde området rundt seterbebyggelsen åpnet.
Med hjemmel i § 3 i verneforskriften for Vangrøftdalen og Kjurrudalen landskapsvernområde avslår nasjonalparkstyret for Forollhogna søknad om fremføring av strøm til bebygde eiendommer i Rabblia i Vangrøftdalen. Det er tidligere vist til at det langs den aktuelle trasèen er fjell i dagen, noe som gjør det mer krevende med kabelgrøft i dette området. Vegen til Rabblia er en relativt smal og stedvis bratt veg, der det kan være mer krevende enn ellers å få lagt kabel i eksisterende veg uten å måtte utvide denne. I avgjørelsen er det lagt avgjørende vekt på at det ikke finnes særlige grunner til å fremføre strøm særskilt til dette området. Det er ingen setre i drift i området, og heller ikke setre tilknyttet gardsbruk i drift. Tiltaket vil derfor ikke ha betydning for landbruksmessig drift og skjøtsel av kulturlandskapet. Fremføring av strøm til eiendommer som kun benyttes til fritidsformål vil kunne føre til presedens for mange tilsvarende søknader i verneområdene i Forollhogna, og vil også kunne være med på å undergrave de vilkår som er gitt for tillatelsen til strømfremføring i Vangrøftdalen jf. styrets vedtak i sak 5/2020. Nord-Østerdal kraftlag/NØK nett Ingen 22.10.2020 Supplerende opplysninger fra tiltakshaver NØK og Foreningen Vangrøftdalen (e-post) 30.09.2020 Forespørsel om tilleggsopplysninger til søknad, e-post fra nasjonalparkforvalter 01.09.2020 Søknad fra NØK og Foreningen Vangrøftdalen om strøm til Rabblia 04.03.2020 ST 5/2020 Behandling av søknad om fremføring av strøm 28.11.2019 Søknad om fremføring av strøm av 28.11.2019 med vedlegg A-O 27.05.2019, ST 19/2019 Høringsuttalelse fra nasjonalparkstyret til oppstartmelding 28.03.2019 Høring/Oppstartmelding fra NØK til høringsparter Naturmangfoldloven av 2009 Verneforskriften for Vangrøftdalen og Kjurrudalen (2001) Forvaltningsplan for Vangrøftdalen og Kjurrudalen landskapsvernområde (2010)
Brev fra styret i Foreningen Vangrøftdalen, datert 10.08.2020: «Nasjonalparkstyret for Forolhogna godtok ikke stolper fra Mosengvollen til Rabblia (Montørvollen med flere). Styret for Foreningen Vangrøftdalen ber Nord Østerdal Kraftlag søke Nasjonalpar-styret for Forolhogna om tillatelse til å legge jordkabel i vegtraseen fra Mosengvollen til Rabblia ( Montørvollen med flere ). Formål og begrunnelse er det samme nå som tidligere søknad.» Supplerende opplysninger i e-post fra NØK nett datert 22.10.2020: Kalkylen for hele prosjektet inkludert Rabblia er på MNOK 13,2 hvorav Rabblia er beregnet til MNOK 0,7. Rabblia har lavere enhetskostnad per kunde enn totalprosjektet og vil på den måten bidra positivt til økonomien. Vedlegg til e-post fra NØK- Framføring strøm Rabblia , begrunnelse fra Foreningen Vangrøftdalen: «Med valg av stolper (luftstrekk ) meinte vi at det ville være enklere å gjennomføre tilførsel av strøm til eiendommene i Rabblia. Vi regna med at dette ville bli godtatt og fremmet derfor ikke alternativet med kabelgrøft i vegbanen. Da vi fikk avslag på luftstrekk ,har vi sett grundigere på mulighetene for kabelgrøft i vegbanen. Det viser seg at det er mindre utfordrende enn tidligere antatt. Der det er grunnlendt, kan en ha kabelgrøfta på ytre del av vegbanen. Grunnen til at vi har arbeidet med saken og bedt NØK om å fremme en ny søknad er at det vil være bedre for miljøet (støy og forurensing ) med strøm fra nett enn at det brukes aggregater (drevet av bensin eller diesel ). I Rabblia er det i dag 5 fritidshus., Opprinnelig var det to setervoller. Seterhuset fra den ene vollen er i dag hytte og på den andre setervollen brukes tidligere seterhus og tidligere fjøs som hytte. Seterfjøset ble godkjent omgjort til hytte av vernemyndighetene. Den ene setervollen brukes fortsatt til grasproduksjon. I Nasjonalparkstyrets vedtak sak 19/2019 (uttalelse til oppstartmeldinga ) står det i punkt 1 siste setning :"Aktiv seterdrift, skjøtsel og bruk av setervoller og dyr på utmarksbeite er avgjørende for å ivareta verneverdiene i seterdalen " . Skjøtsel og bruk av setervoll i dette området er viktig for verneformålet og for å ivareta kulturland-skapet. Kabel grøfta skal være i vegbanen. Det vil ikke berøre naturforholdene og det skal da ikke være nødvendig med noe tiltak.
Verneformål Formålet med opprettelsen av Vangrøftdalen – Kjurrudalen landskapsvernområde er å ta vare på et særpreget og vakkert natur- og kulturlandskap, der seterlandskap med seterbebyggelse og setervoller, vegetasjon og kulturminner, skapt gjennom aktiv jordbruksdrift, utgjør en vesentlig del av landskapets egenart. Vernebestemmelser § 3) Ifølge verneforskriftens § 3, punkt 1 er området vernet mot alle tekniske inngrep eller tiltak som vesentlig kan endre eller virke inn på landskapets art eller karakter, slik som for eksempel oppføring av bygninger, anlegg og faste innretninger, vegbygging, drenering og annen form for tørrlegging, uttak, oppfylling, planering og lagring av masse, framføring av luftledninger og annen form for grave-, sprengnings- eller borearbeider mv. Forskriftens §5, punkt 6 åpner for at forvaltningsmyndigheten kan gi tillatelse til fremføring av nye kraftlinjer, kabler eller telelinjer når dette ikke strider mot formålet med vernet og når særlige grunner taler for det. Forvaltningsmyndigheten kan sette vilkår knyttet til tillatelsen. Søknad om fremføring av strøm i Vangrøftdalen ble behandlet av nasjonalparkstyret i møte 04.03.2020, som sak 5/2020. Nasjonalparkstyret ga tillatelse til fremføring av strøm til alle aktive setre med melkeproduksjon i Vangrøftdalen, og til naturlig tilstøtende setre og fritidseiendom-mer langs godkjente traseer jf punkt 2 i vedtaket. Basisen for tillatelse til fremføring av strøm på de ulike delstrekningene er dermed knyttet til de setrene som er i drift. Tillatelsen forutsetter at de aktive setrene i «endepunktet» av de ulike trasèene er med på tiltaket for å kunne fremføre strøm i disse områdene. Søknad om fremføring av strøm (luftstrekk) fra Mosengvollen til eiendommene i Rabblia var en del av søknaden (). Denne delen av søknaden ble avslått, hovedsakelig fordi tiltaket ikke kunne begrunnes i aktiv seterdrift (jf. punkt om særlige grunner for å kunne gi tillatelse). Utdrag fra vedtaket, avslag med begrunnelse gjengis nedenfor. ST 5/202, punkt 6: «Fremføring av strøm fra Mosengvollen til eiendommene øverst i Rabblia avslås (Kartblad 1). Det foreligger ingen særlige grunner for å tillate framføring av strøm til eiendommene i dette området. Det vises til hjemmel og begrunnelse nedenfor.» Hjemmel og begrunnelse for avslag i pkt.6 Verneforskriftens § 3, punkt 1. Det foreligger ingen særlige grunner for å tillate framføring av strøm til eiendommene i Rabblia. Det er ingen setre i aktiv drift med melkeproduksjon her og heller ingen setre tilknyttet landbrukseiendom i drift (hovedbruk). Fremføring av strøm til dette området har ingen landbruksmessig betydning eller annen næringsmessig betydning. I tillegg søkes det her om luftstrekk, noe som i utgangspunktet ikke er ønskelig i et landskapsvernområde. Ulempene med strømfremføring og luftstrekk vurderes her å være større enn fordelene ved fremføring av strøm. Fremføring av strøm til eiendommer med kun fritidsbruk vil også kunne skape presedens for tilsvarende søknader i øvrige landskapsvern-områder rundt Forollhogna. Dersom nasjonalparkstyret skal ta opp søknaden til ny behandling må det foreligge nye momenter som ikke er vurdert tidligere.
Ny søknade gjelder fremføring av strøm til de samme eiendommene som tidligere, men nå søkes strøm fremført som kabel i kabelgrøft. Dette betyr at trasèen ikke er den samme og at naturinngrepet er av en annen art. Det kreves da en nettstasjon ekstra og kabel i kabelgrøft på en strekning på ca. 1,2 km fra trafostasjon ved Vangsvollen (hovedseterveg) til trafostasjon ved eiendommene i Rabblia. I både oppstartmelding og tidligere søknad om strøm i Vangrøftdalen er det fra søkers side (NØK og arbeidsgruppa) holdt fast på søknad om fremføring av luftlinje i Rabblia pga. fjell i dagen langs alternativ kabeltrase. Det ble fra søkers/tiltakshavers side fremhevet at det ikke var aktuelt med strøm i kabel på denne strekningen pga grunnforholdene på stedet. Det er dette som er grunnen til at nasjonalparkstyret ikke har vurdert dette som et aktuelt alternativ i den tidligere strømsaken. Nasjonalparkforvalter har derfor bedt om tilbakemelding på følgende punkter som grunnlag for behandling av søknaden: En konkret begrunnelse/beskrivelse for hvorfor det nå likevel er aktuelt å legge strøm i kabelgrøft – i forhold til opprinnelig søknad – der dette ikke var aktuelt pga. naturforholdene på stedet? Det bes om en beskrivelse av tiltaket i forhold til naturforholdene på stedet – hvilke tiltak er nødvendige – hva er utfordringene - og hvordan kan man begrense inngrepets størrelse. Hvorfor ble ikke begge alternativ fremmet som en del av den opprinnelige søknaden – slik at denne trasèen kunne bli kartlagt på lik linje med de andre trasèene? Vil fremføring av strøm i Rabblia ha positiv betydning for økonomien i og realiseringen av strømprosjektet? Det bes om at kostnader og finansiering for denne delen av trasèen synliggjøres spesifikt. Oppstartmelding Oppstartmelding om fremføring av strøm ble sendt ut til høring av Nord-Østerdal kraftlag i brev av 28.03.2019. Nasjonalparkstyret for Forollhogna behandlet oppstartmeldingen våren 2019, som NP- sak 19/2019. Høringsuttalelse fra nasjonalparkstyret: «Nasjonalparkstyret for Forollhogna har følgende innspill og merknader til oppstartmelding fra Nord- Østerdal kraftlag om fremføring av strøm i Vangrøftdalen og Kjurrudalen landskapsvern-område: 1.Nasjonalparkstyret er positiv til at det ses på muligheter for fremføring av strøm i Vangrøftdalen for å styrke og lette drifta av setre med melkeproduksjon. Dette er selve grunnlaget for å vurdere strømfremføring i seterdalen. Tiltak og traséer må derfor planlegges ut fra dette hovedformålet. Aktiv seterdrift, skjøtsel og bruk av setervoller og dyr på utmarksbeite er avgjørende for å ivareta verneverdiene i seterdalen.
2.Nasjonalparkstyret for Forollhogna slutter seg til saksbehandlers vurdering av behov for supplerende kunnskap som grunnlag for utarbeiding av endelig søknad og som grunnlag for nasjonalparkstyrets vurdering av tiltaket etter verneforskriftens bestemmelser. Det vises særlig til følgende momenter: 2.1.Kunnskap om tiltakets og de enkelte traséenes påvirkning på naturen og omgivelsene, herunder landskapsbildet må foreligge som del av søknaden. Det må foretas en kartlegging av sårbare naturtyper og arter som blir berørt av de ulike traséene, med en faglig vurdering av tiltakets innvirkning på naturmiljøet. Tiltakshaver er ansvarlig for at slik kartlegging blir utført.
løsninger må utredes for traséene som går i utmark fra Brøttet via Storvollia til Skarvdalen og fra Kløftåsen via Bratthaugen til Såttåhaugen. Disse strekningene bør planlegges med utgangspunkt i eksisterende veger. 2.2.Tiltak for eventuell kryssing av vassdrag må beskrives nærmere og avklares særskilt med berørt vassdragsmyndighet. 2.3.Det bør foreligge en samlet landbruksfaglig vurdering av tiltaket fra landbruksmyndigheten, der tiltaket som helhet og de ulike trasévalg er vurdert i forhold til landbruksinteressene i området. Det vises til vurderinger i saksfremstilling. 2.4.I tråd med oppstartmelding forutsettes det at forholdet til kulturminner og kulturverdier er avklart og at nødvendig kunnskap om disse inngår som en del av kunnskapsgrunnlaget for søknaden. Dette gjelder også forholdet til samiske kulturminner.
3.Strømfremføring i seterdalen berører mange ulike interesser, og vil indirekte kunne føre til press på viktige natur- og kulturverdier i området. Det vises til saksutredning. Nasjonalparkstyret anbefaler derfor at Os kommune som planmyndighet tar ansvar for å gjennomføre en bred lokal høring av tiltaket før søknad legges frem for behandling i nasjonalparkstyret.» Styret avviste ikke fremføring av strøm i luftlinje, men presiserte at kunnskap om tiltaket og de enkelte trasèenes påvirkning på naturen og omgivelsene, herunder landskapsbildet må foreligge som en del av søknaden. Det ble også presisert at grunnlaget for fremføring av strøm er knyttet til behovet i seterdrifta. Søknad om fremføring av strøm Nord-Østerdal kraftlag SA søkte i brev av 28.11.2019 om fremføring av strøm til setre i Vangrøftdalen, Os kommune.
Det vises til omtale av kunnskapsgrunnlaget for prosjektet som helhet jf styresak 5/2020. Det ble i forbindelse med den opprinnelige søknaden foretatt registreringer av kulturminner og botaniske verdier langs de foreslåtte trasèene. Gjennom den botaniske kartleggingen ble det gitt konkrete råd knyttet til korrigeringer av trasèer og konkrete råd for gjennomføring av tiltakene for at disse skal bli så skånsomme som mulig. Det er ikke foretatt særskilt kartlegging av kulturminner knyttet til trasè for fremføring av jordkabel til setrene i Rabblia. Registreringen i 2019 fokuserte seg rundt traseene for nedgravning av høyspentkabel. Ved en eventuell tillatelse til fremføring av strøm i jordkabel til Rabblia må en forutsette at tiltakshaver avklarer forholdet til eventuelle kulturminner med fylkeskommunen som kulturvernmyndighet før arbeid igangsettes i felt. Det er heller ikke foretatt særskilte registreringer knyttet til grunnforhold eller botaniske registreringer langs veg og kabeltrase til Rabblia. Ved søk i aktuelle baser er det ikke funnet særskilte sårbare arter eller naturtyper. Selve tiltaket, inngrepet og konsekvensene av dette er i begrenset grad beskrevet i søknaden. Ut fra tidligere opplysninger om naturforholdene på stedet, anses det for nødvendig med en mer detaljert beskrivelse av tiltaket og konsekvensene av dette dersom man skal kunne gi tillatelse til fremføring av strøm langs vegen til Rabblia. Av søknaden er det vanskelig å vurdere hva slags inngrep som er nødvendig for å få gjennomført tiltaket. For Vangrøftdalen for øvrig er det sagt at kabelgrøft hovedsakelig plasseres i vegskulder. Det vises til særskilt beskrivelse av kabelgrøfter i tidligere søknad. Tiltakshaver og lokal arbeidsgruppe har tidligere vist til at området og den aktuelle trasèen er utfordrende mht. fjell i dagen, og dette bør avklares nærmere dersom man skal vurdere å gi en tillatelse til strømfremføring i dette området. Vegen her har også en annen karakter enn øvrige vegtrasèer. Den er relativt bratt og smal, og har en lavere standard enn vegnettet for øvrig. Det antas at det er mer krevende her enn ellers å legge kabel i eksisterende veggrøft. Inngrepet vil derfor kunne bli betydelig. Den samme vurdering er gjort av arbeidsgruppa i tilknytning til deler av veg inn til setrene i Skarvdalen. Her ble det også ansett som for krevende å legge kabel i kabelgrøft langs vegen. I tidligere vurdering av hovedprosjekt – strøm til setre i Vangrøftdalen er det lagt avgjørende vekt på at trasèen til Rabblia ikke er knyttet til setre i drift med melkeproduksjon, og heller ikke setre knyttet til gardsbruk i drift. Nasjonalparkforvalter kan ikke se at det foreligger særlige grunner for å tillate fremføring av strøm til dette området. Fremføring av strøm til dette området kan føre til presedens for tilsvarende søknader i andre landskapsvernområder, og vil også kunne være med på å undergrave den tillatelsen (med vilkår) som er gitt for fremføring av strøm til området for øvrig. Dersom man politisk likevel ønsker å vurdere strømfremføring til eiendommene i Rabblia – bør det foretas en nærmere vurdering og avveiing av om det er jordkabel eller luftlinje/hengekabel som er mest skånsomt i dette området. Fra tiltakshaver og Foreningen Vangrøftdalen vises det til at kostnadene med fremføring av strøm til Rabblia er mindre pr. enhet enn for øvrige deler av området.
mulighetene for gjennomføring av prosjektet som helhet – ville det være mulig å tillegge dette noe vekt i den samlede vurderingen. Dette kommer imidlertid helt an på hvordan man setter opp regnestykket, og hvordan man tenker at de ulike tilskuddene skal fordeles i prosjektet. Tiltaket fører til en økt kostnad i prosjektet på kr. 700.000,-, mens beregnede inntekter fra den enkelte hytteeier vil dreie seg om egenandel fra 4 (5) hytteeiere à kr. 120.000,-. Det vil derfor ikke gi noe overskudd inn i prosjektet i forhold til dagens status.
Kartvedlegg I Rabblia er det i dag 4 eiendommer som er bebygd. To av eiendommene, GID 121/12 og GID 131/34 har betegnelsen landbrukseiendom. Setervollen med GID 121/12 er ikke knyttet til en gard. Den dyrka marka (5,5 dekar) på setervollen slås av gardbruker i bygda. Fjøs er omdisponert til ekstra overnatting – i praksis hytte. Til landbrukseiendommen hører det også med to andre teiger (klassifisert som annet markslag) GID 131/34 er også en landbrukseiendom sammen med to teiger på til sammen 575 dekar (annet markslag) i annen del av seterdalen. Eiendommen er ikke en del av et gardsbruk.
Vedlegg 1 Særutskrift Plan for revisjon av forvaltningsplaner for verneområdene i Forollhogna 2 Plan for revisjon av forvaltningsplanene for verneområdene i Forollhogna, 2019 (sendes ut separat). Det er laget en plan for revisjonen av forvaltningsplanene for verneområdene i Forollhogna, som har vært på høring, og hvor nasjonalparkstyret i møte den 29.nov. 2019 gjorde følgende vedtak: «Nasjonalparkstyret for Forollhogna godkjenner plan for revisjon av forvaltningsplaner for verneområdene i Forollhogna med de endringer som er gjort etter høringsinnspillene, og nytt punkt 1 og anbefaler følgende rekkefølge for revisjonen av forvaltningsplanene:
Nasjonalparkstyret skal være styringsgruppe for arbeidet med revisjon av forvaltningsplanene, og eventuelle rekkefølgeendringer, endringer av framdriftsplanen og andre endringer av overordna karakter kan gjøres av nasjonalparkstyret. Nasjonalparkstyret vil som en del av prosessen for revisjonsarbeidet legge til rette for at det gjennomføres faglige temadager for kommunene og andre relevante aktører for å styrke både kompetanse og samhandling.» I kap. 3 i planen er formålet med revisjonen beskrevet, og det er gitt en oversikt over de temaer og utfordringer som vil være felles for områdene: Motorferdsel - næringskjøring, kjøring på barmark og vinterføre mm Landbruk - setring, husdyrhold og beiting, gjerder, sakentrøer, saltsteinplasser, skogskjøtsel, tilleggsnæringer mm. Bygninger - byggeskikk – seterbebyggelse, fritidsbebyggelse Ferdsel - merking av stier og løyper, tilrettelegging og styring av ferdsel, organisert, ferdsel, sykling, bruk av hest osv. Veger - traktorveger, kjørespor, parkering og trafikk, vegvedlikehold Kulturlandskap - skjøtsel, beiting og slått, skogskjøtsel Kulturminner - skjøtsel og formidling av kunnskap Samiske kulturminner - behov for kartlegging og nærmere beskrivelser? Klimaendringer - hvilke effekter vil klimaendringer kunne ha på verneverdiene En del søknader krever behandling etter både særlov og verneforskrift dvs. at det må foreligge en behandling hos både kommune og vernemyndighet, og det er derfor nødvendig å få utarbeidet : hvor skal søknaden sendes først, når og hvem skal saken sendes til behandling/høring til andre parter som villreinnemnd, villreinutvalg og kulturminneforvaltningen i fylkeskommunene. *** Det legges opp til en orientering om status og videre prosess for revisjonsarbeidet. Ingen forslag til vedtak i saken.
På vegne av nasjonalparkstyret for Forollhogna gis nasjonalparkforvalterne myndighet til å utarbeide og sende inn høringsuttalelse til «Kommunedelplan for kulturminner og kulturmiljø» i Os kommune. Høringsuttalelsen skal basere seg på de drøftinger og innspill som er gitt av nasjonalparkstyret i styremøte 30.10.2020. (link til dokument):
I denne førstegenerasjons kulturminneplan for Os har kommunen valgt noen utvalgte fokusområder: arkeologiske kulturminner, samiske kulturminner, landbrukets kulturminner, jakt og fiske, bygningshistorie, kulturminner tilknyttet verdensarvområdet, samferdsel, og krigs- og forsvarsminner. Planen består av en beskrivende del, bestemmelser og retningslinjer, samt handlingsprogram. Planen skal være et bidrag til å sikre god kulturminneforvaltning i Os for fremtiden, og Os kommune håper den kan skape interesse og være et positivt bidrag til at flere har lyst til å ta vare på lokale kulturminner. Kommunedelplan for kulturminner og kulturmiljø er en temaplan som arealmessig tar utgangspunkt i hele Os kommune dvs. et areal på 1039 km.
De områdene som nasjonalparkstyret for Forollhogna er med på å forvalte i Os kommune, utgjør 27 % av kommunens areal (126 km landskapsvern og 156 km nasjonalpark, totalt 282 km). I verneforskriftene for Forollhogna nasjonalpark og Vangrøftdalen og Kjurrudalen landskapsverneområde er ivaretagelse av kulturminner og kulturmiljø en viktig og sentral del av verneformålet. Verneformål Forollhogna nasjonalpark Formålet med opprettelsen av Forollhogna nasjonalpark er (§ 2, tredje strekpunkt): - å verne om kulturminner og kulturlandskapsinnslag Verneformål Vangrøftdalen og Kjurrudalen landskapsvernområde (§ 2) Nasjonalparkstyret for Forollhogna har et selvstendig ansvar for å forvalte disse verdiene etter verneforskriftenes bestemmelser. Innenfor verneområdene vil det være naturlig med et samarbeid mellom nasjonalparkstyret og Os kommune for ivaretagelse av kulturminnene.
Følgende saker er behandlet administrativt av nasjonalparkforvalter: DS 31/2020 Forollhogna nasjonalpark - dispensasjon fra verneforskrift til bruk av snøscooter for transport av ved og materialer til Råbua ved Store Hiåsjøen i Midtre Gauldal kommune. 2020/5243 DS 32/2020 Forollhogna nasjonalpark – dispensasjon fra verneforskrift for bruk av snøscooter for transport til fiskebu ved Fjellsjøen i Vangrøftdalen - Os kommune. 2020/5299 DS 33/2020 Vangrøftdalen og Kjurrudalen landskapsvernområde - tillatelse til rehabilitering av fritidsbolig Kjurrudalsveien 780 - Odd Magne Aasbø 2020/7844 De delegerte sakene legges ut på som vedlegg til styresakene på nettsidene til nasjonalparkstyret slik at styret kan gjøre seg kjent med innholdet og eventuelt etterspørre flere opplysninger i møtet.
Nasjonalparkstyret for Forollhogna tar delegerte saker DS 31-33/2020 til orientering.
Følgende saker refereres til nasjonalparkstyret: RS 16/2020 Forollhogna nasjonalpark - notat etter befaring 2.9.2020 av sperregjerde mellom Fisktjønnhøgda - Kjellvollen i Budal, Midtre Gauldal kommune 2020/8128 RS 17/2020 Endalen landskapsvernområde - godkjenning av tiltak ved fangstgrop og flytting av gjerde ved værhamna i området ved Finntjønna. 2020/6520 RS 18/2020 Vangrøftdalen og Kjurrudalen landskapsvernområde - tillatelse til fasadeendring på seterbu på Langeggvollen med GID 132/11 i Kjurrudalen (Os) 2020/10261 RS 19/2020 Oversendelse av klagesak - avslag på oppføring av nytt seterfjøs på Larstuvollen i Øyungen landskapsvernområde 2019/5708 RS 20/2020 Forvaltningsplan for verdensarven Røros Bergstad og Circumferensen - oversendelse av plan 2020/1210 RS 21/2020 Londalen - Ørvilldalen landskapsvernområde - # svar på meling om utbedring av bru og bruinnkjøring Ustuøya 2020/11109 Referatsakene legges ut på som vedlegg til styresakene på nettsidene til nasjonalparkstyret slik at styret kan gjøre seg kjent med innholdet og eventuelt etterspørre flere opplysninger i møtet.
Nasjonalparkstyret for Forollhogna tar referatsakene RS 16-21/2020 til orientering.