---
title: Relaţiile interumane în Hristos
date:  25/10/2018
---
Creştinismul este o religie relaţională: el priveşte relaţia cu Dumnezeu şi relaţia cu semenii. Este inutil să pretindem că avem o relaţie profundă cu Dumnezeu atât timp cât ea nu ne influenţează cu nimic relaţia cu ceilalţi oameni. Creştinismul nu este o religie individualistă. Principiile unităţii prezentate de Pavel în Epistola către efeseni pot fi aplicate şi la relaţia noastră cu alţii.
`6. Cum leagă Pavel unitatea de supunere? Efeseni 5:19-21`
Îndemnul lui Pavel de a ne supune unii altora se leagă de îndemnul celălalt de a fi „plini de Duh”. O dovadă a faptului că suntem plini de Duh este supunerea reciprocă. Supunerea aceasta se referă la atitudinea adecvată de smerenie şi de consideraţie faţă de alţii. În general, nu este o calitate înnăscută, ci este rodul locuirii Duhului în inimă. Este darul Duhului Sfânt care ne uneşte în Hristos. Din această perspectivă, supunerea dovedeşte că îl respectăm pe Hristos şi jertfa Lui.
`7. Ce efecte are supunerea reciprocă asupra relaţiilor cu cei din familie şi cu cei de la locul de muncă? Efeseni 5:22,25; Efeseni 6:1,4-9`
Unitatea bisericii depinde într-o anumită măsură de unitatea familiei. Pavel a subliniat că relaţia dintre soţ şi soţie ar trebui să reflecte dragostea lui Hristos faţă de biserică, dragostea Sa dispusă la sacrificiu. Respectul este necesar în relaţia dintre soţii creştini, în relaţia dintre membrii bisericii, dar şi în relaţia dintre copii şi părinţi şi dintre angajaţi şi angajatori (robi şi stăpâni). În familiile şi în bisericile noastre ar trebui să domnească armonia şi pacea.
`Ce principii din pasajele studiate astăzi te pot ajuta să-ţi dai seama cum să te porţi faţă de un membru al familiei sau faţă de un coleg de serviciu?`