KERSTIN MONKKrönikör
Man ska ge sig tid att sitta på en bänk och mata duvorna när man är pensionär. Det budskapet gav den kloka, humoristiska författaren Merete Mazzarella när hon underhöll medlemmarna i PUG, pensionärsuniversitetet på Länsmuseet i Gävle i torsdags.
Att pensionärerna i Gävle är alerta och på hugget kunde jag konstatera när jag hängde på låset till föredragssalen. I god tid var jag ute, tyckte jag. En kvart före föredragets början. Men tji fick jag.
Salen var redan fullsatt till sista stol. Hur länge publiken suttit där kan jag bara gissa. Extrastolar fick inte sättas in av brandsäkerhetsskäl.
Snopet var det. Men sen gäller det att inte ge sig. Jag konstaterade att salen hade hörslinga. Det fanns en chans att hörslingan skulle förstärka även utanför den stängda dörren. Och si, det gjorde den! Och eftersom jag har hörapparat med inställning för hörslinga kunde jag sätta mig på en liten pall och luta huvudet mot dörren. Sen hörde jag tydligt Meretes finlandssvenska stämma som under en timme sa den ena klokheten efter den andra.
Hon har just fyllt 65 år och redan tänkt sig in i situationen när hon nu gått i pension. "Resa med rabatt" heter boken. "Resten av livet" tyckte förlaget att hon skulle kalla sin bok, men det tyckte hon var ett riktigt dåligt förslag. Ett dåligt förslag kan leda till ett mycket bättre, förklarade hon. Och i Finland reser pensionärerna med rejäl rabatt, 50 procent på tåget. Varför har vi i Sverige inte den förmånen, kan man undra.
Så vilka råd gav Merete oss gävlepensionärer?
Jo, bland annat att vi behöver inte vara så rädda för att inte vara aktiva och fullt sysselsatta. Vi behöver inte engagera oss i föreningar, som vi kanske egentligen inte är så intresserade av. Vi kan ta det lugnt. Ägna tid åt att reflektera och kanske bli litet klokare. I alla fall få andra perspektiv på meningen med livet.
En tankeställare fick hon själv när en man som hon frågade svarade att han inte var pensionär. Merete undrade hur han tänkte, för det var uppenbart att mannen var i 90-årsåldern.
Jag är för gammal för att vara pensionär, svarade han. Och då förstod Merete. Han menade att han var för gammal för att vara aktiv pensionär. För visst är det det kravet vi har ställt på oss själva.
Merete är intresserad av våra identiteter, hur vi uppfattar oss själva. Det har hon skrivit om i den bok som kom ut 2002, "Linjer mellan stjärnorna". Där bad hon ett antal personer beskriva sig själva.